Преобразувайте снимка в шаблон за татуировка: стъпки

Превръщането на снимка в използваем шаблон за татуировка не е операция с едно кликване. Това е кратък, подреден протокол: изберете изходен материал, подходящ за конвертиране, предобработете за контраст, пуснете го през правилния инструмент, след което почистете линиите.

Какво прави снимката добра (или лоша) за конвертиране в шаблон?

Добрите изходни снимки имат висок контраст, ясно очертан субект, без фонов претрупан вид и равномерно осветление. Лошите са размазани, с нисък контраст, силно компресирани или визуално натоварени — и никой конвертор не може да ги спаси.

Стъпка едно е изборът на изходен материал, способен да преживее конвертирането. Повечето неуспехи при шаблоните се случват тук, преди да е включен какъвто и да е софтуер, защото хората тръгват от снимка, принципно неспособна да стане чиста линейна рисунка.

Шаблонът е скелетът на татуировката: контури и няколко вътрешни ориентира, използвани от художника за позициониране на дизайна върху кожата. За да извлече този скелет, конверторът трябва да намери ръбове — граници между светло и тъмно — съответстващи на реални характеристики в субекта. Ако снимката ви няма силни, недвусмислени ръбове, конверторът или ще ги измисли (произвеждайки шум), или ще ги пропусне (произвеждайки празен шаблон).

Какво работи: снимки с висок контраст и ясен субект на неутрален фон. Рисунка с черно мастило върху бяла хартия е идеалният случай. Портрет в студийно осветление на неутрален фон работи добре. Снимка на домашен любимец при равномерна дневна светлина на фон от трева работи, ако силуетът на животното е ясен.

Какво се проваля: телефонни снимки при смесено вътрешно осветление; снимки, компресирани след многократно споделяне чрез приложения за съобщения; натоварени фонове, при които субектът се слива с обкръжаващите обекти; много малки референтни изображения, увеличени над оригиналната им резолюция; групови снимки с множество субекти; всичко с размазване от движение. Съществуват изследвания в областта на компютърното зрение — вижте каноничния преглед на алгоритъма Canny за намиране на ръбове — точно измерващи кои изображения запазват информацията за ръбовете при обработка. Накратко: съотношението сигнал-шум има по-голямо значение от резолюцията.

Резолюцията има значение, но рядко е тесното място, което хората смятат. Снимка 1200×1200 с висок контраст се конвертира чисто. Снимка 4000×4000 с меко осветление и натоварен фон — не. Оптимизирайте първо за контраст; занимавайте се с резолюцията едва след като изходният материал е добър по другите критерии.

Ако все още сте в етапа на избор на дизайн, а не в етапа на конвертиране, прегледът за създатели на шаблони обяснява как шаблоните се вписват в по-широкия работен процес за татуировки.

Как да предобработите снимка преди конвертирането?

Изрежете плътно до субекта, увеличете контраста в базов фото редактор, обезцветете до черно-бяло, премахнете фона и преоразмерете до приблизителните окончателни размери на шаблона, преди да пуснете конвертора.

Стъпка две е предобработката — частта, която повечето хора пропускат, и частта, определяща дали конверторът има шанс. Пет малки операции, в тази последователност, превръщат граничен изходен материал в конвертируем.

Първо, изрежете плътно до субекта. Всичко, несъставляващо бъдещата татуировка, е шум, в който конверторът ще се опита да намери ръбове. Лице, запълващо 30% от кадъра, ще произведе шаблон, претрупан с ръбове от яка, коса и стена. Изрежете докато субектът е приблизително 80% от кадъра.

Второ, увеличете контраста. В всеки базов редактор — Photos в macOS, Snapseed на мобилно устройство, Photopea в браузъра — увеличете контраста с 20–40% и яснотата или структурата с 10–20%. Целта е да задълбочите сенките и да изсветлите акцентите, така че ръбовете да са недвусмислени. Не прекалявайте — ако средните тонове се сгромолясат, конверторът губи способността си да намери фини характеристики като контурите на очите.

Трето, обезцветете. Шаблонът е монохромен, а цветовата информация обърква конвертора — жълто цвете на зелен фон има висок цветови контраст, но нисък яркостен контраст, а конверторът вижда само яркост. Конвертирайте в черно-бяло преди да пуснете каквото и да е друго. Ако автоматичното конвертиране изглежда плоско, използвайте цветен миксер, за да усилите канала, съвпадащ с субекта ви.

Четвърто, премахнете фона. Безплатни инструменти като remove.bg или инструментът „магическа пръчка“ в Photoshop могат да изолират субекта за по-малко от минута. Чист бял фон предотвратява конвертора от рисуване на линии около сенки или стенна текстура, нежелани в шаблона.

Пето, преоразмерете до окончателните размери на шаблона. Ако татуировката ще бъде четири инча широка при 300 DPI, входното изображение трябва да е приблизително 1200 пиксела широко. Конвертирането при по-висока резолюция и след това намаляване tends to introduce алиасинг в линиите; конвертирането при целевата резолюция произвежда по-чисти линии.

Ако искате да пропуснете напред и да изпробвате качването сами, инструментът за шаблони обработва обезцветяването и усилването на контраста автоматично — полезно когато изходният материал е граничен.

Кои конвертори произвеждат най-чистите линии?

Базираните на вектори конвертори, проследяващи ръбовете (като Potrace или AI инструменти, настроени за шаблони на татуировки), надминават растерните филтри, просто прагово обработващи изображението. Най-чистият резултат идва от инструменти, разграничаващи основни контури от вътрешни детайли и позволяващи регулиране на дебелината на линията.

Стъпка три е самото конвертиране. Съществуват три класа инструменти и те произвеждат видимо различни резултати от един и същ изходен материал.

Клас едно: растерни филтри. Филтърът „Фотокопие“ в Photoshop, филтрите за намиране на ръбове в GIMP и повечето безплатни уеб инструменти „нарисувай снимката си“. Те прагово обработват изображението — всичко над определена яркост става бяло, всичко под — черно. Бързи и безплатни, но произвеждат шумен резултат: всяка прашинка, всеки компресионен артефакт, всяка сянка се превръща в линия. Приемливо за бързи концепции, неприемливо за окончателни шаблони.

Клас две: векторни проследявачи. „Проследяване на изображения“ в Adobe Illustrator, „Проследяване на битова карта“ в Inkscape, базираният на тях двигател с отворен код Potrace. Те конвертират пиксели в гладки векторни пътища, което означава линиите остават чисти при всеки размер и можете да редактирате отделни пътища след това. Резултатът е драматично по-чист от растерните филтри и изходът е правилен SVG, мащабируем до всякакво татуировъчно измерение без загуба на качество. Цената е крива на обучение — трябва да настройвате плъзгачите за праг, изглаждане и запазване на детайли, за да получите шаблон, а не мозайка от малки пътища.

Клас три: конвертори, настроени за татуировки. Инструменти, създадени специално за работа с шаблони — включително нашия собствен инструмент за шаблони — прилагат евристики, неприсъщи за универсалните проследявачи: предпочитат непрекъснати контури пред фрагментирани тирета, потискат фин вътрешен шум, изискващ ръчно почистване, и произвеждат дебелина на линията, съответстваща на реалните възможности на татуировъчната машина. Резултатът е по-близо до използваем шаблон с по-малко ръчни редакции.

Независимо от избрания инструмент, тестът е един и същ: отпечатайте шаблона в предвидения размер на татуировката и го погледнете от разстояние на ръка. Ако линиите изглеждат като уверени, непрекъснати контури, проследими с татуировъчна машина, имате използваем шаблон. Ако прилича на растерна точков печат или мозайка от несвързани фрагменти, конвертирането е неуспешно и трябва да предобработите по-агресивно или да преминете към инструмент от по-висок клас.

Ако конкретно искате безплатни опции преди да оценявате платени, прегледът за безплатни инструменти за шаблони сравнява конверторите без разход един до друг.

Как да поправите твърде шумен шаблон?

Отворете резултата във векторен редактор, изтрийте фрагментираните кратки пътища, изгладете разклатените криви, удебелете основните контури и премахнете вътрешните детайли, изискващи запълване с мастило от художника. Повечето шаблони изискват 10–20 минути ръчно почистване.

Стъпка четири е почистването. Дори добрият конвертор при добре подготвен изходен материал ще произведе резултат, изискващ финален ръчен преглед. Планирайте десет до двадесет минути редактиране; третирайте всичко по-бързо като бонус.

Първо, отворете резултата във векторен редактор. Inkscape е безплатен; Affinity Designer и Illustrator са платени. Работата с вектор е задължителна за тази стъпка — трябва да можете да избирате и изтривате отделни пътища, което е невъзможно в плоско растерно изображение.

Второ, увеличете и изтрийте фрагментните пътища. Конверторите часто произвеждат малки несвързани сегменти около ръбовете на субекта, особено там, където сенките са се слели с фона. Те изглеждат като шум на отпечатан шаблон и объркват художника. Изберете всички пътища, по-кратки от няколко милиметра, и ги изтрийте масово; повечето редактори имат опция „избери подобни“ или филтриране по дължина, правеща това бързо.

Трето, изгладете кривите. Конвертор, проследил шумен ръб, произвежда разклатени линии, трептящи дори и да изглеждат непрекъснати. Повечето векторни редактори имат команда „изглади път“ или „опрости“ — приложете я внимателно, запазвайки общата форма, но изравнявайки микро-трепкането. Прекаляването губи характер; недостатъчното оставя шаблон, изглеждащ непрофесионален. Итерирайте докато линиите се усещат умишлени.

Четвърто, удебелете основните контури. Реалните шаблони за татуировки имат видима тежест — контурът на субекта е по-тежък от вътрешните детайли. Увеличете ширината на щриха на основния силует с 50–100% спрямо вътрешните пътища. Тази единствена промяна е онова, правещо шаблона да изглежда като татуировъчен дизайн, а не проследяване.

Пето, премахнете или опростете вътрешните детайли, изискващи запълване с мастило от художника. Ако дадена секция ще бъде плътно черна в окончателната татуировка, шаблонът се нуждае само от контура на тази секция, а не от нащриховаността вътре, произведена от конвертора. Изтрийте вътрешното щриховане и оставете на художника ясна граница за запълване.

Накрая, експортирайте в окончателния размер на татуировката — PDF или SVG за художници с цифрови работни процеси, PNG при 300 DPI за тези, все още печатащи на термобумага. Работният процес от страната на художника описва какво художниците предпочитат да получат и как цифровото предаване се различава от трансферите чрез термопринтер.

Подготовка на снимка × конвертор × резултат × времe за почистване

дебелина на линията — Визуалната дебелина на щрих в дизайн или шаблон за татуировка, измерена спрямо общия мащаб на творбата. Вариращата дебелина — по-тежка при контурите, по-лека при вътрешните детайли — е онова, придаващо дълбочина и четивност на татуировката в размера, в който ще бъде носена.