Näin kehotat AI:ta tatuoinneissa: käytännön opas

AI:n kehottaminen tatuointia varten on lähempänä hyvän toimeksiannon kirjoittamista kuin hakukyselyn naputtelua. Aihe ensin, tyyli toiseksi, yksityiskohdat kolmanneksi — ja yksi kurinalainen muutos per iterointi. Saa järjestys oikein, niin malli tulee puolitiehen vastaan.

Miten rakennat tekstikehotteen tatuointigeneraattorille?

Aihe ensin, tyyli toiseksi, yksityiskohdat kolmanneksi. „Kurki, fine-line, yksi neula, negatiivinen tila, ei varjostusta” antaa mallille enemmän työstettävää kuin „siisti lintutatuointi”. Nimeä se mikä merkitsee; vaikene siitä mikä ei.

Aloita kirjoittamalla aihe konkreettisina substantiiveina. „Kurki”, „kompassi”, „käärme”, „pioni” — yksiköllinen, tarkka ja yksiselitteinen. Epämääräiset aiheet („jotain luontoaiheista”) pakottavat mallin arvaamaan, ja sen arvaukset ovat määritelmällisesti keskimääräisiä. Jos teos sisältää kaksi elementtiä, nimeä molemmat ja se miten ne liittyvät toisiinsa: „kurki ja persikanoksa, kurki kyytenään”.

Seuraavaksi nimeä tyyli tunnustettuna perinteenä. „American traditional”, „neo-traditional”, „fine-line”, „blackwork”, „puupiirros”, „etsaus”, „vesiväri”, „japanilainen irezumi”. Nämä sanat kantavat kokonaista visuaalista kielioppia, jonka malli jo ymmärtää — ääriviivan paksuus, paletti, varjostuskäytäntö, sommittelutavat. Yksi tyylisana tekee enemmän työtä kuin kymmenen kuvailevaa adjektiivia.

Lopuksi lisää vain ne yksityiskohdat, jotka merkitsevät sinulle, ja vaikene muusta. Jos viivapaksuus merkitsee, sano „vahva viivatyö” tai „yhden neulan fine-line”. Jos välität tyhjästä tilasta, sano „negatiivinen tila” suoraan. Jos haluat tietyn sommittelun, kuvaile se tilallisesti: „keskitetty”, „virtaa viistosti”, „kiertyy ympärille”. Ohita yleiset ylistyssanat — „kaunis”, „upea”, „eeppinen” — jotka eivät kerro mallille mitään. Anthropicin kehotusopas osoitteessa docs.anthropic.com/en/docs/build-with-claude/prompt-engineering/overview on kirjoitettu tekstimalleille, mutta taustalla oleva kuri — tarkka epämääräisen sijaan, konkreettinen abstraktin sijaan, jäsennelty vapaamuotoisen sijaan — siirtyy suoraan. Sanojesi takana työtä tekevästä moottorista selityksemme siitä miten AI-tatuointigeneraattorit toimivat käsittelee putken.

Mitkä syötteet toimivat parhaiten, kun lähdetään valokuvasta?

Siisti, hyvin valaistu, neutraalitaustainen valokuva kehonalueesta, johon haluat tatuoinnin — tai selkeä referenssikuva aiheesta, jonka haluat tyyliteltynä. Vältä sotkuisia taustoja, kovia varjoja ja kuvia, joissa kehonosa on osittain peitossa.

On olemassa kaksi erillistä „valokuvasyöte”-tehtävää, ja säännöt eroavat. Ensimmäinen on kehovalokuvaehdollistaminen: lataat valokuvan kyynärvarrestasi, kylkiluustasi tai selästäsi, ja generaattori sovittaa suunnitelman tuohon anatomiaan. Tähän valokuvan on luettava selkeästi mallille. Tasainen, pehmeä valaistus voittaa kovan auringon. Neutraali seinä takanasi voittaa sokkeloisen huoneen. Kehonosan tulisi täyttää suurin osa kuva-alasta, rennossa asennossa, ilman sormuksia, kelloja tai hihoja, jotka leikkaavat reunaa. Malli käyttää syvyys- ja reunavihjeitä kietoakseen suunnitelman oikein, joten mikä tahansa visuaalinen kohina, joka peittää nuo vihjeet, heikentää tuotosta.

Toinen tehtävä on referenssikuvaehdollistaminen: lataat valokuvan esineestä, eläimestä, kasvista tai olemassa olevasta taideteoksesta uuden tatuoinnin visuaalisena lähteenä. Tässä sääntö on erilainen — kuvan tulisi eristää aihe. Yksittäinen pioni valkoisella taustalla antaa mallille puhtaan muodon tyyliteltäväksi. Pioni sokkeloisessa puutarhassa antaa mallille sata kilpailevaa aihetta, etkä voi ennustaa mihin se tarttuu.

Luonnossyötteet sijaitsevat keskimaastossa. Löyhä kynäluonnos haluamastasi sommittelusta, karkeakin, antaa mallille vahvan rangan puettavaksi valitsemaasi tyyliin — „renderöi tämä luonnos fine-line blackworkina”. Se on usein nopein tapa saada luonti, joka vastaa päässäsi olevaa kuvaa, koska olet jo ennalta ratkaissut sommittelun. Nähdäksesi tämän laajemmassa työnkulussa, oppaamme tee-se-itse-suunnittelun työnkulusta kulkee läpi, miten luonnoksesta-AI:hin sopii koko suunnittelusilmukkaan.

Miten iteroit luotua suunnitelmaa menettämättä tunnelmaa?

Muuta yhtä muuttujaa per iterointi ja lukitse siemen, kun järjestelmä tukee sitä. Sama siemen plus yksi kehotemuutos eristää tarkalleen sen, mitä kukin sana tekee. Massamuutokset tuhoavat kykysi oppia tuloksesta.

Iterointi on kohta, jossa useimmat menettävät otteensa suunnitelmasta. Houkutus on kirjoittaa koko kehote uudelleen joka kerta, kun et pidä tuloksesta, mikä tarkoittaa, että jokainen uusi luonti alkaa tyhjästä etkä voi tietää, mikä muuttui muokkauksesi takia ja mikä satunnaisen siemenen takia. Kuri ratkaisee tämän. Etsi yksi luonti, josta pidät laajasti, kirjoita ylös sen siemen (jokainen vakavissaan oleva työkalu paljastaa sen) ja muuta siitä eteenpäin tarkalleen yhtä asiaa per iterointi.

Suosittelemamme järjestys on varovainen. Ensin lukitse sommittelu: sama siemen, sama kehote, luo muutama variaatio varmistaaksesi, että asettelu on haluamasi. Toiseksi säädä tyyliä: vaihda tyylisana, pidä kaikki muu vakiona, katso miten sama idea lukeutuu blackworkina vastaan neo-traditionalina. Kolmanneksi hio yksityiskohdat: viivapaksuus, tiheys, negatiivinen tila, paletti. Jokainen askel rakentuu edelliselle, ja pidät pitämäsi osat.

Kun tulos lipuu pois haluamastasi tunnelmasta, korjaus on lähes aina palata viimeiseen siemeneen, joka tuntui oikealta, ja muuttaa vähemmän. „Lisää kuu”, ei „tee uudelleen kuun kanssa, dramaattinen tausta, enemmän varjostusta ja banneri”. Toinen kuri on pitää suosikkiluontisi matkan varrella — älä koskaan poista, arkistoi aina. Yksittäinen kallein kehotusvirhe on luoda jotain täydellistä, jättää siemen tallentamatta eikä koskaan toistaa sitä. Laajemmasta kuvasta siitä, miten tämä sopii idean tuomiseen konseptista musteeksi, katso konseptista-tatuoinniksi-käännös.

Mitkä kehotusvirheet tuottavat käyttökelvotonta tatuointituotosta?

Ensimmäisen luonnin tuomitseminen, kehotteen ylitäyttäminen, epämääräiset aihesubstantiivit, puuttuvat tyylisanat ja viiden asian muuttaminen kerralla. Kukin näistä tekee tyhjäksi joko mallin kyvyn tulkita sinua tai sinun kykysi oppia siitä mitä palaa.

Yksittäin yleisin virhe on kohdella ensimmäistä luontia tuomiona. Ensimmäinen tulos on lähtökohta, ei kansanäänestys ideasta. Diffuusiomallit ovat stokastisia — sama kehote, uusi siemen, eri kuva. Luo vähintään neljästä kahdeksaan variaatiota ennen kuin päätät, toimiiko suunta, äläkä koskaan hylkää kehotetta yhden yrityksen jälkeen.

Toinen virhe on ylitäyttö. Kehote, joka nimeää kaksikymmentä visuaalista ominaisuutta, kolme tyyliä, kaksi sommittelua ja tunnelman, päätyy antamaan mallille niin monta kilpailevaa signaalia, että sen on pudotettava suurin osa niistä. Tulos on luonti, joka ei tyydytä yhtäkään rajoitettasi. Riisu kehote takaisin niihin kolmeen asiaan, jotka todella merkitsevät — aihe, tyyli, yksi tai kaksi yksityiskohtaa — ja anna mallin hoitaa loput. Monisanainen ei tarkoita tarkkaa.

Kolmas virherypäs koskee aiheen ja tyylin epämääräisyyttä. „Siisti tatuointi-idea” ei anna mallille mitään pohjattavaa; „koi uiden ylöspäin, neo-traditional, vahva ääriviiva” antaa sille kaiken. Puuttuvat tyylisanat ovat erityisen kalliita, koska malli oletusarvoistuu siihen, miltä sen koulutuskeskiarvo näyttää — yleensä geneerinen puolirealistinen kuvitus, joka ei näytä lainkaan tatuoinnilta. Lopuksi iterointivirhe: viiden muuttujan muuttaminen luontien välillä tarkoittaa, ettet voi liittää mitään parannusta (tai heikennystä) mihinkään tiettyyn muokkaukseen, mikä saa koko harjoituksen tuntumaan kolikkopeliltä suunnitteluprosessin sijaan. Lisää työkaluvalinnoista, jotka vaikuttavat kehotuksen onnistumiseen, erittelymme siitä mitä työkalua käyttää käsittelee, mitä generaattorista tulee etsiä.

Kehotekaava × syötetyyppi × odotettu tuotoksen laatu

kehote — Tekstiohje (ja mahdolliset ehdollistavat kuvat), joka kertoo generatiiviselle mallille mitä tuottaa. Tatuointigeneraattoreille hyvä kehote on jäsennelty toimeksianto — aihe, tyyli, keskeiset yksityiskohdat — ei hakukysely tai toivelista.