Tatuointipeittolasku: Pinta-ala, aika ja hinta selitettynä

Tatuointihinnoittelu tuntuu mystiseltä, kunnes näet sen takana olevan matematiikan. Se on enimmäkseen neliösenttiä kerrottuna tunneilla kerrottuna tuntihinnalla, ja monimutkaisuus ja sijoituspaikka taivuttavat käyrää. Kun pystyt arvioimaan jokaisen muuttujan, lopullinen luku lakkaa olemasta yllätys.

Miten tatuointihinta lasketaan pinta-alasta ja monimutkaisuudesta?

Tatuoinnit hinnoitellaan tunteina kerrottuna taiteilijan tuntihinnalla, ja pinta-ala ohjaa siihen, kuinka kauan teos kestää. Monimutkaisuus — yksityistiheys, värin pakkaus, fine line — kertoo tunnit, ei hinnan. Suurempi tai tiheämpi teos vie enemmän tuolissa istumisaikaa.

Selkein tapa ajatella hinnoittelua on tilavuusongelmana. Iho on pinta, muste on materiaali ja taiteilijan aika on pullonkaula. Suurempi pinta-ala vie kauemmin täyttää. Tiheämpi suunnitelma — pakattu varjostus, monimutkainen koriste, mikro-realismi — vie enemmän aikaa neliösenttiä kohti kuin harva. Perusyksikkö on aika, ja lähes kaikki muu on sen päälle lisätty kertoín.

Monimutkaisuus on muuttuja, joka yllättää ihmiset. Kaksi samankokoisista tatuoinneista voi erota kolminkertaisesti tunneissa: puhdas fine line -kurki etenee nopeasti, kun taas saman kokoinen värikylläinen neo-traditional-ruusu käsittää kerroksittelua, sekoittamista ja kyllästyspasseja, joita kurki ei koskaan tarvitse. Yksityiskohta myös suurentaa kaikkia poikkeamia; tiivis viivatyö vaatii hitaampaa, vakaampaa työtä ja huolellisempia taukoja. Sijoituspaikka on kolmas vipu — kylkiluut, kädet ja jalat tatouioidaan hitaammin kuin ulkokäsivarsi tai reisi, koska iho on herkempää ja taiteilija työskentelee lyhyemmissä jaksoissa. Opas siitä, miten koko ohjaa hintaa käsittelee koon ja sijoituspaikan vuorovaikutusta tarkemmin.

Mitä tämä tarkoittaa käytännössä: älä ankkuroidu kappalehintaan ymmärtämättä sen sisällä olevaa aikaa. Kiinteä luku on vain tuntien arvio, jonka taiteilija on tehnyt mielessään. Jos muutat suunnitelmaa — lisäät bannerin, lisäät taustan, siirrät harmaasta väriin — aika muuttuu, ja hinta seuraa.

Hintapuoli on enimmäkseen funktion taiteilijan kokemuksesta, kaupungista, jossa he työskentelevät, ja erikoisuudesta, josta he ovat tunnettuja. Uusi oppipoika pienemmässä markkinassa voi veloittaa yhdeksänkymmentä euroa tunnissa; vanhempi taiteilija vuoden odotuslistalla suuressa kaupungissa voi veloittaa kolmesataa ja se voi silti olla halpa suhteessa kysyntään. Erikoisuus on myös tärkeää — mikro-realismi ja suurimittainen väri vaativat molemmat lisäpalkkioita, koska työ on harvinaista. Mikään tästä ei tarkoita, että halvempi taiteilija tuottaa huonomman tatuoinnin; se tarkoittaa, että hinta on markkinasignaali, ei laatuarvo. Tarkista portfolio ensin ja anna hinnan seurata.

Milloin taiteilijat veloittavat tuntihinnalla versus kappalekohtaisesti?

Tuntihinnoittelu on yleistä keski-isossa ja suuressa räätälöidyssä työssä, jossa taiteilija ei pysty arvioimaan tunteja tarkasti etukäteen. Kappalekohtainen eli kiinteä hinta on tyypillinen pienille tatuoinneille, flashille ja walk-ineille, joissa laajuus on kiinteä ja aika on tiedossa.

Tuntihinnat ovat alan oletus alkuperäiselle räätälöitytyölle, koska taiteilija myy käytännössä aikaa. He antavat vaihteluvälin — kolmesta neljään tuntia, tai kahdesta kolmeen istuntoa — ja laskuttavat sen, mitä tuoli todella käytti. Hyöty on oikeudenmukaisuus molemmilla puolilla: asiakas, joka haluaa enemmän jalostusta, saa sen ilman neuvottelua, ja taiteilija ei joudu rangaistuksi työskentelemisestä huolellisesti haastavassa teoksessa. Haittapuoli on se, että lopullinen hinta on aidosti epävarma, kunnes istunto päättyy.

Kiinteät hinnat toimivat paremmin pienille, selvästi määritellyille teoksille. Kahden tuuman flash-suunnitelma ilman asiakkaiden mukauttamista on tiedossa oleva aikakustannus, ja kiinteä luku on yksinkertaisempi kuin kellon seuraaminen. Studiot, joilla on korkea walk-in-määrä, ilmoittavat usein vähimmäishinnan — viidestäkymmenestä viiteentoistakymmeneen euroa kaupungin mukaan — joka kattaa asennuksen, steriloinnin ja taiteilijan lattia-ajan jopa pienelle tatuoinnille. Hyödyllinen viitetaso tyypillisestä tuntikorvauksesta alalla on julkaistu Bureau of Labor Statisticsin tiedoissa henkilökohtaista ulkonäköä koskevista työntekijöistä, jotka tukevat monia studiohintapäätöksiä.

Hiljaa tärkeä yksityiskohta on talletus. Useimmat taiteilijat vaativat peruuttamattoman talletuksen, yleensä viidesttakymmenestä kahteensataan euroa, joka lukitsee ajan ja hyvitetään lopulliseen laskuun. Se ei ole ylimääräinen; se on taiteilijan suoja viime hetken peruutuksia vastaan. Varmista aina, sovelletaanko talletus ensimmäiseen istuntoon, viimeiseen istuntoon vai kulutetaanko se piirtämisaikana ennen kuin istut alas. Laajempaa kontekstia suunnitteluun löytyy osoitteesta miten sovittaa hinta suunnitelmaasi.

Kuinka kauan tyypillinen tatuointi kestää koon ja yksityistiheyden mukaan?

Pieni yksinkertainen tatuointi kestää yhdestä kahteen tuntia. Kämmenkokoinen yksityiskohtainen teos on kolmesta viiteen tunnista. Puolikas hiha vie kahdeksasta viiteentoista tuntia useiden istuntojen aikana, ja koko selkä voi kestää kolmestakymmestä kahdeksaankymmeneen tuntia vuodessa tai enemmän.

Aika kasvaa ei-lineaarisesti pinta-alan suhteen, koska ihon kestävyys, musteen kyllästyminen ja taiteilijan oma väsymys rajoittavat hyödyllisen istunnon noin neljästä kuuteen tuntiin. Isompi työ ei ole yksi pitkä istunto; se on sarja istuntoja parannustaukoineen. Tämä suunnittelu on osa budjetointia — et maksa yhdestä tuolikerrasta, vaan maksat aikataulusta.

Yksityistiheys taivuttaa käyrää edelleen. Yksinkertainen viivapiirros pelikortin kokoinen voi valmistua yhdeksässäkymmenessä minuutissa. Samat mitat täytettynä dotworkilla, mikro-realismilla tai kylläisellä värillä voi kestää viisi tuntia, koska jokainen neliösentti on erillinen pieni varjostuksen, liukuvärin tai tekstuurin palapeli. Realismi- ja muotokuvatyö on erityisen aikaa vievää, koska taiteilija astuu jatkuvasti taaksepäin, arvioi uudelleen arvoja ja korjaa. Ensikertalaisten tulisi erityisesti lukea siitä miten aika vaikuttaa kipuun ennen pitkään istuntoon sitoutumista, koska kestävyys on todellinen kustannuskatto.

Muutama nyrkkisääntö auttaa. Musta ja harmaa on nopeampaa kuin väri. Ääriviivapainotteiset tyylit ovat nopeampia kuin täyttöpainotteiset. Käsinneulottu työ on paljon hitaampaa neliösenttiä kohti kuin konetyö. Ja suuret teokset paljastavat lähes aina lisää aikaa aloittamisen jälkeen — 30 tunnin laajuinen selkäteos usein päättyy viiteenkymmeneen, koska yksityiskohtia ilmaantuu työn aikana, jotka eivät olleet näkyvissä alkuperäisessä luonnoksessa. Jos kiinteä hinta suurelle teokselle kuulostaa liian siistiltä, se todennäköisesti on sitä.

Parantumisaika on se osa aikataulusta, jonka ihmiset unohtavat. Pitkän istunnon jälkeen tatuointi tarvitsee kahdesta neljään viikkoa asettumiseen ennen kuin istut uudelleen saman teoksen parille, ja joskus kauemmin, jos alue on herkkä. Tämä tarkoittaa, että monistuntoinen hiha on harvoin yhden kuukauden projekti; kuudesta kahteentoista kalenterikuukautta on rehellisempi arvio. Suunnittele elämäsi ympärille — häät, rantalomailut, kuntosalitavoitteet — koska kalenteri on yhtä tärkeä kuin tunnit.

Miten rakennat rehellisen tatuointibudjetin?

Arvioi tunnit taiteilijan vaihteluvälin ylärajalta, kerro tuntihinnalla, lisää viidestätoista kahteenkymmeneen prosenttia muutoksille ja ylityksille, sitten lisää kaksikymmentäviisi prosenttia tippiä. Jälkihoitotarvikkeet ovat pieni mutta todellinen kustannus.

Aloita taiteilijan julkaistusta tuntihinnasta tai kysy suoraan — useimmat jakavat sen ennen varaamista. Kerro parhaalla tuntiarvioillasi, kallistuen pitkään. Jos he sanovat neljästä kuuteen tuntia, budjetoi kuusi. Tatuoinnit tulevat lähes koskaan alle arvion; ne ylittävät, kun taiteilija näkee jotain jalostamisen arvoista tai kun asiakas tarvitsee ylimääräisen tauon. Lisää sitten viidestätoista kahteenkymmeneen prosenttia reserviä päälle muutoksille, ylityksille ja toisen istunnon touch-upeille.

Toinen kustannuserä, jonka ihmiset unohtavat, on tippiä. Suomessa ja Pohjoismaissa tippikäytännöt vaihtelevat verrattuna Yhdysvaltoihin, mutta tatouointikulttuurissa globaalisti viidestätoista kahteenkymmeneenviiteen prosenttiin kokonaishinnasta on tavanomaista, ja se menee suoraan taiteilijalle eikä liikkeelle. Yhdysvalloissa neljän tunnin istunto yhdellä viidelläkymmenellä eurolla tunnissa ja kahdenkymmenen prosentin tipillä on satakaksikymmentä euroa kuudensadan euron perustan päälle, ja kohtelias tapa on laskea se alusta asti mukaan. Muualla normit vaihtelevat — Euroopassa tipataan vähemmän, usein kiinteä summa — mutta oleta jonkin verran tippejä missä tahansa. Tattoodo-sivuston taiteilija-resurssit ovat hyödyllinen tarkistus siitä, mitä paikallinen markkina todella maksaa.

Lopuksi, huomioi pienet kustannukset. Jälkihoitovoiteet, toisskinlaastarin laastari, herkkä aurinkovoide ja puhdas puuvillainen t-paita yöunille maksavat kaikki oikeaa rahaa paranemiskuukauden aikana. Mikään ei ole suuri, mutta se on ero puhtaan paranemisen ja turhautuneen uusintakosketuksen välillä. Ensikertalaisten kannattaa erityisesti paddata ensimmäisen kerran kustannusodotuksia vielä viidellä–sadalla eurolla tarvikkeisiin. Ja budjetoi touch-up kuuden viikon kohdalla, jos taiteilija tarjoaa sellaisen; jotkut sisällyttävät sen ilmaiseksi, toiset laskuttavat puolihinnan, ja kummassakin tapauksessa on arvokasta tietää se ennen pääteoksen maksamista.

Peitto × tunnit × hinta (pieni/keski/hiha/selkä)

tuntihinta — Tunnissa veloitettava hinta taiteilijan tuolissa istumisajasta, tyypillisesti kahdeksastakymmestä kolmeensataan euroon kokemuksen, kaupungin ja tyylierikoisuuden mukaan. Se on hallitsevin muuttuja missä tahansa räätälöidyssä työn tarjouksessa.