קעקוע חדש מתקלף: מה לעשות — wizard.tattoo

רוב הקעקועים החדשים נראים גרוע לפני שהם נראים מוגמרים. קילוף, קרומים קלים, גרד שאי אפשר לגרד — אלה בדרך כלל תקינים. המשימה באמצע הריפוי היא להבחין בין מוזרות שגרתית לבין קומץ סימפטומים הדורשים באמת תשומת לב.

אילו תסמיני אמצע-ריפוי רגילים ואילו מדאיגים?

קשקשים קלים, צבע עמום, גרד קל וקרומים שטוחים קטנים הם תסמיני ריפוי רגילים. אדמומיות מתפשטת, עור חם, הפרשה צהובה או ירוקה עבה, נפיחות גוברת לאחר יום שלישי, חום, או פסים אדומים הנוסעים מהקעקוע — אלה מצריכים קלינאי, לא פוסט בפורום.

ריפוי מתרחש בשלבים חופפים ולא בצעדים מסודרים. הימים הראשונים הם דלקתיים: הקעקוע מרגיש חם, כואב, ומעט נפוח מכיוון שהגוף מתייחס לטראומה הטרייה בדיוק כפי שהוא היה מתייחס לכל פצע רדוד אחר. דמעת פלזמה שקופה או בהירה מעט ב-24 עד 48 השעות הראשונות צפויה — זה הנוזל שממנו עשויים קרומים, ושכבה דקה ממנו היא תקינה.

מיום שלישי בערך ועד ליום ארבעה עשר, פני השטח מתחיל להתקלף. העור שפגעתם בו כדי להטמיע פיגמנט נושר, ומה שנפרד נראה מדאיג כמו הקעקוע מכיוון שכמויות קטנות של פיגמנט הלכוד בשכבה החיצונית המתה יוצאות עמו. הקעקוע שמתחת עדיין שם. הוא לעיתים קרובות נראה עמום, חלבי, או מנוסך במהלך חלון זה — לפעמים נקרא שלבי ריפוי הקעקוע "שלב ה-matte" — ומחריף בהדרגה כאשר האפידרמיס החדש מתבשל על פני השבועות הבאים.

תסמינים מדאיגים שונים בסוגם, לא רק בדרגתם. אדמומיות שמתרחבת במקום להיפחת, חום שמצטבר לאחר יום שלישי, נפיחות שמחמירה ולא משתפרת, הפרשה צבעונית עבה, ריח רע, חום, צמרמורות, או קווים אדומים הנעים מהקעקוע לכיוון הלב הם סימני זיהום. גופי בריאות הציבור כולל האקדמיה האמריקאית לדרמטולוגיה מתארים אלה כסיבות לפנות לטיפול רפואי ולא להמתין ולצפות. קעקוע שכואב יותר ביום חמישי ממה שכאב ביום השניים אומר לכם משהו. כך גם כזה שמשאיר אתכם ערים בלילה בפעימות במקום כאב עמום.

כיצד ניתן לנהל בבטחה קילוף וקרומים?

השאירו זאת בשקט. שטפו בעדינות עם סבון ללא בישום ומים פושרים, יבשו בטפיחות, ומרחו שכבה דקה של לחות ללא ריח פעמיים עד שלוש ביום. אל תתלשו, תקלפו, תגרדו, תשרו, תשפשפו, או תגלחו. תלישה מוציאה דיו עם הקרום ומשאירה כתמים הדורשים תיקון.

הכלל בעל המינוף הגבוה ביותר בטיפול באמצע-ריפוי הוא ריסון עצמי. עור שנושר רוצה לנשור בלוח הזמנים שלו, וכל פתית שאתם מורידים בטרם עת הוא חתיכה קטנה של הקעקוע שיוצאת איתו. תלישה היא הסיבה הנפוצה ביותר לכך שקעקוע מוגמר נראה מנומר שישה שבועות לאחר מכן — והפתרון הוא כמעט תמיד תור לתיקון שיכול היה להימנע על ידי ישיבה בשקט.

שמרו על שגרת הניקוי משעממת. מים פושרים זורמים, כמות קטנה של סבון עדין ללא בישום, קצות אצבעות בלבד — ללא מגבות מרקם, ללא קיסמי רחצה, ללא תנועת שפשוף. שטפו עד שהסבון נעלם לחלוטין, ואז יבשו בטפיחות עם מגבת נייר נקייה או ייבשו באוויר. הלחות מורחת בשכבה דקה: מספיק לשמור על עור גמיש, לא כל כך הרבה שישב רטוב על פני השטח, מה שמרכך קרומים ומזמין אותם לצאת מוקדם. שגרת בסיס מכוסה בפרוטוקול טיפול לאחר קעקוע שרוב האמנים ממליצים עליו.

הימנעו מכל דבר שמאריך או מחמיר את הפצע. השריה — אמבטיות, בריכות, ג'קוזיות, האוקיינוס — מספקת לחיידקים חלון מגע ארוך עם עור שבור. שמש ישירה מלבינה דיו מחלים ושורפת אפידרמיס חדש ודק. לבוש הדוק, חיכוך מהכושר, זיעה היושבת מתחת לבד, וחיות מחמד שישנות באזור — כולם מכניסים גירוי מכני או זיהום. גרסת הריפוי המשעממת היא זו המייצרת את הקעקוע המוגמר החד ביותר.

כיצד מבחינים בין גרד לזיהום?

גרד ריפוי הוא שטחי, קצר, עולה ויורד, ודועך כאשר מקררים או מלחלחים. גרד זיהום מלווה בתסמינים נוספים: אדמומיות מתפשטת, חום, נפיחות, כאב מחמיר, או הפרשה שאינה דקה ושקופה. גרד לבדו בסדר; גרד בתוספת תסמין שני — זה ממריא.

גרד מגיע לשיא בשלב הקילוף מכיוון שמערכת העצבים קוראת ליצירת רקמה חדשה כמשהו לגרד. התחושה אמיתית ולפעמים מייסרת, אך היא תופעה שטחית: היא יושבת על גבי העור, היא מחליפה מיקום, והיא מגיבה לקומפרסים קרים או לשכבה דקה טרייה של לחות ללא ריח. כף יד נקייה הלחוצה בעדינות נגד הקעקוע שלושים שניות בדרך כלל מרגיעה אותו מבלי לפגוע בעור. סטירה היא תרופת עממין שרק כואבת; קרירו ולחלחו במקום.

זיהום הוא דפוס, לא תחושה בודדת. הספרות הקלינית, כולל הנחיית טיפול כללי בפצעים ממקורות כמו מרכז השליטה במחלות של ארצות הברית (CDC), מתייחסת לזיהום כאל אשכול: כאב שמתגבר מעבר ללוח הזמנים הצפוי, חום שמצטבר, אדמומיות המתרחבת מעבר לגבולות הקעקוע, נפיחות גדלה, הפרשה שמסמיכה או משנה צבע, ריח, ותסמינים מערכתיים כמו חום או עייפות. כל שניים מאלה יחד הם סיבה להיבדק.

תגובות אלרגיות נראות שונות שוב. הן נוטות להיות מגרדות באופן אינטנסיבי, לעיתים קרובות מורמות, לפעמים מוגבלות לצבע פיגמנט אחד (אדום הוא העבריין ההיסטורי), ויכולות להופיע שבועות או חודשים לאחר שהקעקוע מחלים טכנית. גרד מתמשך בפס צבע בודד שמגיע הרבה לאחר הריפוי הוא שיחה עם דרמטולוג, לא עם בטיפול לאחר קעקוע.

מתי כדאי לפנות לרופא בגלל קעקוע מחלים?

פנו עכשיו בגלל חום, צמרמורות, פסים אדומים מהקעקוע, אדמומיות מתפשטת במהירות, כאב חמור או מחמיר, או הפרשה צבעונית עבה. פנו בתוך יום בגלל נפיחות גוברת לאחר יום שלישי, חום נמוך, פריחה מחוץ לקו, או תסמינים שלא משתפרים בשבוע הראשון.

זיהומי עור מקעקועים אינם נפוצים אך גם אינם נדירים, ועלות תפיסה מוקדמת היא קורס של אנטיביוטיקה פומית, בעוד שעלות תפיסה מאוחרת עלולה להיות אשפוז. אי-הסימטריה הזו היא כל הטיעון לסף נמוך לשיחה. מרפאה דחופה, רופא ראשוני, או דרמטולוג — כולם עצרות ראשונות סבירות; האמן שעשה את הקעקוע הוא משאב מידע טוב אבל אינו איש מקצוע רפואי ואינו יכול לרשום מרשם.

לוח זמנים מציאותי חשוב כאן. פני השטח של קעקוע בדרך כלל נראה סגור תוך שניים עד שלושה שבועות, אך השכבות העמוקות ממשיכות בעיצוב מחדש ארבעה עד שישה שבועות או יותר — מכוסה בפירוט רב יותר בהסבר כמה זמן לוקח לקעקוע להחלים שלנו. יובש קל, קשקשים שעולים ויורדים, וגרד מדי פעם בתוך החלון הזה הם רגילים. מה שאינו רגיל הוא קעקוע שמחמיר ולא משתפר לאחר השבוע הראשון. מסלול הוא נקודת הנתונים השימושית ביותר: קעקוע שמשתפר מעט כל יום מחלים; כזה שמחמיר יום אחר יום מבקש עזרה.

הביאו ציר זמן תמונות לפגישה אם ביכולתכם. קלינאי המחליט האם אדמומיות מתפשטת נהנה מאוד מראיית אותו קעקוע ביום שלישי ויום שביעי זה לצד זה. צלמו באור דומה, מאותו מרחק, ללא פילטרים.

ניתוח תסמינים: רגיל לעומת דאגה לעומת פנייה לרופא

קרומי קעקוע — קרומים דקים, כהים, שטוחים הנוצרים על קעקוע מחלים כאשר פלזמה מתייבשת על פני השטח. קרומים קלים רגילים בערך בין ימים שלושה לעשרה; קרומים עבים ומורמים, במיוחד עם הפרשה, אינם תקינים.