Nuotraukos pavertimas tatuiruotės trafaretu: žingsnis po žingsnio

Nuotraukos pavertimas tinkamu tatuiruotės trafaretu nėra vieno paspaudimo operacija. Tai trumpa, tvarkinga protokolo eiga: pasirinkite šaltinį, kuris konvertuosis, paruoškite jį kontrasto atžvilgiu, paleiskite per tinkamą įrankį, tada išvalykite linijų darbą.

Kas daro nuotrauką gera (ar bloga) trafareto konvertavimui?

Geros šaltinio nuotraukos turi stiprų kontrastą, aiškiai apibrėžtą temą, be fono netvarkos ir tolygų apšvietimą. Blogi šaltiniai yra minkšti, mažo kontrasto, smarkiai suspausti arba vizualiai perpildyti — ir joks konverteris jų neišgelbės.

Pirmasis žingsnis — pasirinkti šaltinį, galintį išgyventi konvertavimą. Dauguma trafareto nesėkmių įvyksta čia, prieš jungiant bet kokią programinę įrangą, nes žmonės pradeda nuo nuotraukos, kuri iš esmės negali tapti švaria linijų piešiniu.

Trafaretas yra tatuiruotės skeletas: kontūrai ir keli vidiniai orientyrai, kuriuos menininkas naudoja dizainui uždėti ant odos. Kad išgautų šį skeletą, konverteris turi rasti briaunas — ribas tarp šviesių ir tamsių vietų — atitinkančias tikrus temos bruožus. Jei jūsų nuotraukoje nėra stiprių, nedviprasmiškų briaunų, konverteris arba jas išgalvos (sukurdamas triukšmą), arba praleids (sukurdamas tuščią trafaretą).

Kas veikia: aukšto kontrasto nuotraukos su aiškia tema prieš paprastą foną. Juodų rašalų linijinė piešinys ant balto popieriaus yra idealus atvejis. Studijoje nufotografuotas portretas neutraliame fone veikia gerai. Augintinio nuotrauka tolygios dienos šviesos aplinkoje prieš žolę veikia, jei gyvūno siluetas yra ryškus.

Kas neveikia: telefonu padaryti momentiniai kadrai mišriame patalpų apšvietime; kompresijos pažeistos nuotraukos, bendrintos per žinučių programėles daug kartų; perpildyti fonai, kuriuose tema susilieja su aplinkiniais objektais; labai mažos nuotraukos, didinamos virš jų natūralios raiškos; grupinės nuotraukos su keliais subjektais; bet kas su judesio dėme. Yra kompiuterinio regėjimo tyrimų srities literatūra — žr. kanoninę Canny briaunų detektoriaus apžvalgą — kuri tiksliai kiekybiškai įvertina, kuriose nuotraukose apdorojimo metu išsaugoma briaunų informacija. Trumpai: signalo ir triukšmo santykis svarbesnis nei raiška.

Raiška svarbi, tačiau retai yra pagrindinė problema. 1200×1200 nuotrauka su stipriu kontrastu konvertuojasi švariai. 4000×4000 nuotrauka su minkštu apšvietimu ir perpildytu fonu — ne. Pirmiausia optimizuokite kontrastą; raiška antroje vietoje.

Jei vis dar renkate dizainą, o ne konvertuojate, trafareto kūrimo įrankio apžvalga aprašo, kaip trafaretai telpa į platesnę tatuiruotės darbo eigą.

Kaip paruošti nuotrauką prieš konvertavimą?

Apkarpykite arčiai temos, pakelkite kontrastą ir aiškumą paprastame redaktoriuje, pasodinkite į juodą ir baltą, pašalinkite foną ir pakeiskite dydį iki maždaug galutinio trafareto matmenų prieš paleisdami konverterį.

Antrasis žingsnis — paruošimas, kurį dauguma žmonių praleidžia ir kuris lemia, ar konverteris turės šansą. Penkios nedidelės operacijos, šia tvarka, paima ribinį šaltinį ir padaro jį konvertuojamą.

Pirma, apkarpykite arčiai temos. Viskas, kas nėra galutinės tatuiruotės dalis, yra triukšmas, kuriam konverteris stengsis rasti briaunas. Veidas, užimantis 30% kadro, sukurs trafaretą, perpildytą apykaklės, plaukų ir sienos briaunomis. Apkarpykite, kol tema užima maždaug 80% kadro.

Antra, padidinkite kontrastą. Bet kuriame paprastame redaktoriuje — macOS Nuotraukos, mobiliajame Snapseed, naršyklėje Photopea — padidinkite kontrastą 20–40% ir aiškumą ar struktūrą 10–20%. Tikslas — gilinti šešėlius ir ryškinti aukštumą, kad briaunos būtų nedviprasmiškos. Nestumdykite per daug, kad vidutinių tonų nesuirtų; praradus vidutinių tonų detales, konverteris praranda galimybę rasti subtilius bruožus, kaip akių kontūrus.

Trečia, pasodinkite į nespalvotą. Trafaretas yra monochromas, o spalvų informacija erzina konverterį — geltona gėlė prieš žalią lapą turi aukštą spalvinį kontrastą, bet žemą ryškumo kontrastą, o konverteris mato tik ryškumą. Prieš ką nors kita konvertuokite į juodą ir baltą. Jei automatinis konvertavimas atrodo blankiai, naudokite spalvų maišiklį, kad pagerintumėte kanalą, atitinkantį jūsų temą (pvz., raudonas kanalas odos tonams, mėlynas — dangaus elementams).

Ketvirta, pašalinkite foną. Nemokami įrankiai, kaip remove.bg ar Photoshop magiškas lazdelė, gali per minutę izoliuoti temą. Švarus baltas fonas neleidžia konverteriui piešti linijų aplink šešėlius ar sienos tekstūrą, kurios nenorėjote trafarete.

Penkta, pakeiskite dydį iki galutinių trafareto matmenų. Jei tatuiruotė bus keturių colių pločio 300 DPI, jūsų įvestis turėtų būti maždaug 1200 pikselių pločio. Konvertavimas didesne raiška ir tada mažinimas dėl aliasingo pakenkia linijų darbui; konvertavimas tiksliniame dydyje duoda švaresnes linijas.

Jei norite praleisti ir išbandyti įkėlimą, trafareto įrankis automatiškai atlieka desaturaciją ir kontrasto kėlimą — naudinga, kai šaltinis yra ribinis.

Kurie konverteriai gamina švariausiąją linijų darbą?

Vektoriumi grįsti konverteriai, sekantys briaunas (kaip Potrace ar AI įrankiai, suderinti tatuiruotės trafaretams), aplenkia rastro filtrus, tiesiog slenkstinančius vaizdą. Švariausia išvestis gaunama iš įrankių, skiriančių pagrindinius kontūrus nuo vidinių detalių ir leidžiančių reguliuoti linijų storį.

Trečiasis žingsnis — tikrasis konvertavimas. Yra trys įrankių klasės, ir jos pateikia vizualiai skirtingus rezultatus tam pačiam šaltiniui.

Pirmoji klasė: rastro filtrai. Photoshop „Photocopy” filtras, GIMP briaunų aptikimo filtrai ir dauguma nemokamų „nupiešk savo nuotrauką” interneto įrankių. Jie slenkstina vaizdą — viskas virš ryškumo ribos tampa balta, viskas žemiau — juoda. Jie greiti ir nemokami, tačiau gamina triukšmingą išvestį: kiekvienas dulkių taškas, kiekvienas kompresijos artefaktas, kiekvienas šešėlis tampa linija. Priimtina greitiems konceptams, nepriimtina galutiniams trafaretams.

Antroji klasė: vektorių sekikliai. Adobe Illustrator Image Trace, Inkscape Trace Bitmap, atvirojo kodo Potrace variklis, kuriuo jie pastatyti. Jie pikselius konvertuoja į lygius vektorių kelius, o tai reiškia, kad linijos išlieka švariai bet kuriame dydyje ir galite po to redaguoti atskirus kelius. Rezultatas dramatiškai švaresnis nei rastro filtrai, o išvestis yra tinkamas SVG, kurį menininkas gali padidinti iki bet kokio tatuiruotės dydžio be kokybės praradimo. Kaina — mokymosi kreivumas: reikia sureguliuoti slenkstį, išlyginimą ir detalių išlaikymo slankiklius, kad gautumėte trafaretą, o ne mozaiką iš mažų kelių.

Trečioji klasė: tatuiruotėms suderinti konverteriai. Įrankiai, specialiai sukurti trafareto darbui — įskaitant mūsų pačių trafareto įrankį — taiko euristikas, kurių bendrojo pobūdžio sekikliai neturi: jie teikia pirmenybę tęstiniams kontūrams prieš suskaidytus brūkšnelius, slopina subtilų vidinį triukšmą, kurį menininkas vis tiek turėtų valyti, ir gamina linijų storį, atitinkantį tai, ką tatuiruotės mašina faktiškai gali pateikti. Išvestis arčiau naudojamo trafareto su mažiau rankinių redagavimų.

Nesvarbu, kurį įrankį pasirinksite, testas yra tas pats: atspausdinkite trafaretą numatytu tatuiruotės dydžiu ir pažiūrėkite iš rankos atstumo. Jei linijos skaitomos kaip drąsūs, tęstiniai kontūrai, kuriuos menininkas gali atsekti tatuiruotės mašina, turite naudojamą trafaretą. Jei atrodo kaip pustonas ar nesujungtų fragmentų mozaika, konvertavimas nepavyko ir reikia arba intensyviau paruošti šaltinį, arba pereiti prie aukštesnio lygio įrankio.

Jei norite įvertinti nemokamas parinktis prieš mokamus, nemokamų trafareto įrankių apžvalga lygina be kainos konverterius vienas prieš kitą.

Kaip pataisyti per triukšmingą trafaretą?

Atidarykite išvestį vektorių redaktoriuje, ištrinkite suskaidytus trumpus kelius, išlyginkite drebancias kreives, sustorinkite pagrindinius kontūrus ir pašalinkite visas vidines detales, kurias menininkas turėtų rašalu užpildyti, o ne liniją. Dauguma trafaretų reikalauja 10–20 minučių rankinio valymo.

Ketvirtasis žingsnis — valymas. Net geras konverteris su gerai paruoštu šaltiniu gamins išvestį, kuriai reikia galutinio žmogaus patikrinimo. Planuokite dešimt iki dvidešimt minučių redagavimo; bet kas greitesnis yra premija.

Pirma, atidarykite rezultatą vektorių redaktoriuje. Inkscape yra nemokamas; Affinity Designer ir Illustrator yra mokami. Darbas vektoriuje šiame etape yra būtinas — reikia pasirinkti ir ištrinti atskirus kelius, ko neįmanoma padaryti plokščiame rastro vaizde.

Antra, artinkitės ir ištrinkite fragmentų kelius. Konverteriai dažnai gamina mažus nesujungtus segmentus aplink temos briaunas, ypač kur šešėliai susiliejo su fonu. Tai skaitosi kaip triukšmas spausdintame trafarete ir erzina menininką. Pasirinkite visus kelius, trumpesnius nei keli milimetrai, ir masiškai juos ištrinkite; dauguma redaktorių turi „pasirinkti panašius” arba filtravimo pagal ilgį parinktį, kuri tai padaro greitai.

Trečia, išlyginkite kreives. Konverteris, sekantis triukšmingą briauną, gamina drebančias linijas, kurios vingiuoja net atrodydamos tęstinės. Dauguma vektorių redaktorių turi „išlyginti kelią” ar „suprastinti” komandą — paleiskite ją švelniai, išsaugant bendrą formą, tačiau sulyginant mikro-vingius. Per daug išlyginus prarandamas charakteris; per mažai paliekamas trafaretas, atrodantis neprofesionaliai. Kartokite, kol linijos atrodo apgalvotos.

Ketvirta, sustorinkite pagrindinius kontūrus. Tikri tatuiruotės trafaretai turi matomo svorio — temos kontūras yra storesnis nei vidinės detalės. Padidinkite pagrindinio silueto brūkšnio plotį 50–100% palyginti su vidiniais keliais. Šis vienas pokytis yra tai, kas verčia trafaretą atrodyti kaip tatuiruotės dizainas, o ne brėžinys.

Penkta, pašalinkite arba suprastinkite vidines detales, kurias menininkas vis tiek užpildys rašalu. Jei skyrius galutinėje tatuiruotėje bus visiškai juodas, trafaretui reikia tik to skyriaus kontūro, o ne kryžminio šešėliavimo, kurį konverteris įdėjo viduje. Ištrinkite vidinį šešėliavimą ir palikite menininkui aiškią ribą pildyti.

Galiausiai eksportuokite galutiniu tatuiruotės dydžiu — PDF ar SVG menininkams su skaitmeninėmis darbo eigomis, PNG 300 DPI tiems, kurie vis dar spausdina ant terminės spausdinimo popieriaus. Menininko pusės darbo eiga aprašo, ką menininkai norėtų gauti ir kaip skaitmeninis perdavimas skiriasi nuo terminės spausdinimo perdavimų.

Nuotraukos paruošimas × konverteris × išvestis × valymo laikas

linijų storis — Vizualinis brūkšnio storumas tatuiruotės dizaine ar trafarete, matuojamas pagal bendrą kūrinio mastelį. Linijų storio keitimas — storesni kontūrai, plonesnės vidinės detalės — tai kas suteikia tatuiruotei gylį ir skaitomumą dydyje, kuriuo ji bus dėvima.