Tatuiruotės plotų matematika: sritis, laikas ir kaina

Tatuiruočių kainos atrodo paslaptingos, kol nepamatysite pagrindinės matematikos. Tai daugiausia kvadratiniai centimetrai, padauginti iš valandų, padaugintų iš valandinio įkainio, o sudėtingumas ir vieta lenkia kreivę. Kai galite apytikriai įvertinti kiekvieną kintamąjį, galutinis skaičius nebenutempdina.

Kaip tatuiruotės kaina apskaičiuojama iš ploto ir sudėtingumo?

Tatuiruotės kainuoja kaip valandos, padaugintos iš meistrų valandinio įkainio, o plotas lemia, kiek laiko kūrinys užima. Sudėtingumas — detalių tankumas, spalvų pakuotė, fine line — daugina valandas, o ne įkainį. Didesnis ar tankesnis kūrinys „suvalgo” daugiau kėdės laiko.

Aiškiausias būdas mąstyti apie kainodarą yra tūrio problema. Oda yra paviršius, rašalas yra medžiaga, o meistrų laikas yra kliūtis. Didesnis plotas trunka ilgiau užpildyti. Tankesnis dizainas — tankus šešėliavimas, sudėtingas ornamentas, mikro-realizmas — trunka ilgiau kvadratiniui centimetrui nei retas. Pagrindinis vienetas yra laikas, o beveik viskas kita yra jo daugiklis.

Sudėtingumas yra kintamasis, kuris stebina žmones. Du tokių pačių matmenų tatuiruotės gali skirtis trim kartais valandomis: švariai nupieštas fine line gervė greitai eina į priekį, o spalvomis prisotinta neo-traditional rožė tokio paties dydžio apima sluoksniavimą, maišymą ir sodriais sluoksniais, kurių gervė niekada nereikia. Detalumas taip pat padidina bet kokį neatitikimą; kieta linijotūra reikalauja lėtesnio, tikslesnio darbo ir daugiau atsarginių pertraukų. Vieta yra trečias svertas — šonkauliai, rankos ir pėdos tatuiruojamos lėčiau nei išoriniai dilbiai ar šlaunys, nes oda jautresnė ir meistras dirba trumpesniais praėjimais. Vadovas kaip dydis lemia kainą išsamiau aprašo dydžio ir vietos sąveiką.

Praktiniu požiūriu: neprisikabinkite prie kūrinio kainos be supratimo apie viduje esantį laiką. Fiksuotas skaičius yra tik valandų skaičiavimas, kurį meistras atliko galvoje. Jei keičiate dizainą — pridedate juostelę, foną, pereinate iš pilkos į spalvą — laikas keičiasi, o kaina seks.

Įkainio pusė yra daugiausia meistrų patirties, miesto ir specialybės funkcija. Jaunas pameistrys mažesnėje rinkoje gali imti 80–100 eurų per valandą; vyresnysis meistras su metų eilės laukimu dideliame mieste gali imti 250 eurų ir tai vis tiek yra gera kaina atsižvelgiant į paklausą. Specialybė taip pat svarbu — mikro-realizmas ir didelių apimčių spalvos abi reikalauja priemokų, nes darbas retas. Tai nereiškia, kad pigesnis meistras kuria prastesnę tatuiruotę; tai reiškia, kad įkainis yra rinkos signalas, o ne kokybės laipsnis. Pirmiausia peržiūrėkite portfolijo ir leiskite kainai sekti paskui.

Kada meistrai ima valandinį įkainį, o kada fiksuotą kainą?

Valandinis įkainis yra įprastas vidutiniam–dideliam individualiam darbui, kai meistras negali tiksliai numatyti valandų iš anksto. Fiksuota, arba vieninga, kaina yra tipinė mažoms tatuiruotėms, flash ir staigiems apsilankymams, kur apimtis fiksuota ir laikas žinomas.

Valandiniai įkainiai yra pramonės standartas originaliam individualiam darbui, nes meistras iš esmės parduoda laiką. Jie nurodo diapazoną — tris–keturias valandas arba dvi–tris sesijas — ir ima tai, ką kėdė iš tikrųjų panaudojo. Nauda yra sąžiningumas abiem pusėm: klientas, norintis daugiau tobulinimo, gauna jį be derybų, o meistras nėra baudžiamas už atidų darbą sudėtingam kūriniui. Minusas yra tai, kad galutinė kaina yra tikrai neapibrėžta iki sesijos pabaigos.

Fiksuotos kainos geriau tinka mažiems, gerai apibrėžtiems kūriniams. Dviejų colių flash dizainas be kliento pritaikymo turi žinomą laiko kainą, ir fiksuotas skaičius yra paprastesnis nei laikrodžio stebėjimas. Studijos su dideliu staigiūnų klientų srautu dažnai turi skelbiamą minimumą, kuris apima sąranką, sterilizavimą ir meistrų grindų laiką net labai mažai tatuiruotei. Naudingas JAV bazinis atlyginimo atlygio pagrindas paslaugų sektoriuje skelbiamas Darbo statistikos biuro duomenyse apie asmeninės išvaizdos darbuotojus, kurie pagrindžia daugelį studijų įkainių sprendimų.

Svarbiausia tyli detalė yra depozitas. Dauguma meistro reikalauja negrąžinamo depozito, paprastai 50–200 eurų, kuris fiksuoja susitikimą ir yra įskaitomas į galutinę sąskaitą. Tai nėra papildoma — tai meistrų apsauga nuo paskutinės minutės atšaukimų. Visada patikrinkite, ar depozitas taikomas pirmai sesijai, galutinei sesijai ar panaudojamas kaip piešimo laikas prieš sėdant. Platesnis planavimo kontekstas pateikiamas kaip integruoti kainą į savo planą.

Kiek laiko trunka tipinė tatuiruotė pagal dydį ir detalumą?

Maža paprasta tatuiruotė trunka vieną–dvi valandas. Delno dydžio detali — tris–penkias. Pusė rankovės reikalauja aštuonių–penkiolikos valandų per kelias sesijas, o pilna nugara gali trukti trisdešimt–aštuoniasdešimt valandų per metus ar ilgiau.

Laikas auga nelinijiškai su plotu, nes odos tolerancija, dažų prisotinimas ir paties meistrų nuovargis riboja naudingą sesiją maždaug keturiomis–šešiomis valandomis. Didesnis darbas nėra vienas ilgas sėdėjimas; tai sesiijų serija su gydomosiomis pertraukomis. Tai planuoti yra biudžeto dalis — nesate mokant už vieną kėdės apsilankymą, mokate už tvarkaraštį.

Detalumas lenkia kreivę toliau. Paprastas linijinis piešinys kortelės dydžio gali būti baigtas per devyniasdešimt minučių. Tos pačios dimensijos užpildytos dotwork, mikro-realizmu ar prisotintomis spalvomis gali trukti penkias valandas, nes kiekvienas kvadratinis centimetras yra atskiras mažas šešėliavimo, gradiento ar tekstūros galvosūkis. Realizmas ir portreto darbas yra ypač brangus laiku, nes meistras nuolat žvelgia atgal, vertina reikšmes ir taiso. Pirmą kartą tatuiruojantis asmenys ypač turėtų perskaityti kaip laikas veikia skausmą prieš įsipareigodami ilgai sesijai, nes ištvermė yra realus kainos lubas.

Kelios taisyklės-nykščiai padeda. Juoda-pilka yra greitesnė nei spalvota. Kontūrų sodrūs stiliai yra greitesni nei užpildymo sodrūs stiliai. Rankinis dūrimas yra daug lėtesnis kvadratiniam centimetrui nei mašininis darbas. Ir dideli kūriniai beveik visada atskleidžia papildomo laiko pradėjus — nugaros kūrinys, planuotas trisdešimčiai valandų, dažnai baigiasi penkiasdešimt, nes pradedant paaiškėja detalės, kurių originaliame eskize nebuvo matyti. Jei fiksuota kaina dideliam kūriniui skamba per tvarkingai — tikriausiai taip ir yra.

Gijimo laikas yra ta tvarkaraščio dalis, kurią žmonės pamiršta. Po ilgos sesijos tatuiruotei reikia dviejų–keturių savaičių nusistovėti prieš sėdant vėl tam pačiam kūriniui, o kartais ilgiau, jei sritis subtili. Tai reiškia, kad kelių sesijų rankovė retai yra vieno mėnesio projektas; šeši–dvylika kalendorinių mėnesių yra sąžiningiau. Planuokite aplink savo gyvenimą — vestuves, paplūdimio keliones, sporto tikslus — nes kalendorius svarbus tiek, kiek valandos.

Kaip sudaryti sąžiningą tatuiruotės biudžetą?

Įvertinkite valandas aukštojoje meistrų diapazono riboje, padauginkite iš jų valandinio įkainio, pridėkite penkiolika–dvidešimt procentų pataisymams ir viršijimams, tada pridėkite arbatpinigius penkiolika–dvidešimt penkis procentus. Priežiūros priemonės yra nedidelė, bet reali eilutė.

Pradėkite nuo meistrų paskelbtą valandinį įkainį arba paklausite tiesiogiai — dauguma pasakys prieš rezervavimą. Padauginkite iš geriausio valandų įvertinimo, linksint į ilgesnę pusę. Jei jie sako keturias–šešias valandas — biudžetuokite šešias. Tatuiruotės beveik niekada neateina mažiau nei skaičiavimas; jos viršija, kai meistras mato ką nors verta tobulinimo arba kai klientui reikia papildomos pertraukos. Tada pridėkite penkiolika–dvidešimt procentų rezervą papildymams, viršijimams ir antros sesijos retušams.

Antra eilutė, kurią žmonės pamiršta, yra arbatpinigiai. Daugelyje šalių tatuiruotės meistras tikisi 15–25 procentų nuo bendros sumos, ir tai tiesiogiai eina meistrams, o ne studijai. Keturių valandų sesija esant 150 eurų per valandą su 20 procentų arbatpinigiais yra 120 eurų viršuje 600 eurų bazės — ir mandagus žingsnis yra tai įvertinti nuo pat pradžių. Už JAV ribų normos skiriasi — Europa moka mažiau, dažnai fiksuotą ženklą — bet bet kur tikimasi nenulio arbatpinigių. Tattoodo darbo meistro ištekliai yra naudingas patikrinimas dėl to, ką iš tikrųjų moka jūsų vietinė rinka.

Galiausiai atsiskaitykite už smulkmenas. Priežiūros tepalai, antrojo odos pleistrai, jautri apsauga nuo saulės ir šviežias medvilninis marškinėliai miegui kainuoja realių pinigų per gijimo mėnesį. Nieko iš to nėra didelio, bet tai skirtumas tarp švaraus gijimo ir nusivylusio retušo. Pirmą kartą tatuiruojantis asmenys ypač turėtų papildyti pirmakartininkų kainos lūkesčius dar 50–100 eurų priemonėms kaip realistišką žingsnį. Ir biudžetuokite šešių savaičių retušui, jei meistras jį siūlo; kai kurie jį įtraukia nemokamai, kiti ima per pusę, ir bet kuriuo atveju verta žinoti prieš išleidžiant pagrindiniam kūriniui.

Plotas × valandos × kaina (mažas/vidutinis/rankovė/nugara)

valandinis įkainis — Kaina už valandą, kurią tatuiruotės meistras ima už kėdės laiką, paprastai svyruojanti nuo 80 iki 250 eurų priklausomai nuo patirties, miesto ir stiliaus specializacijos. Tai dominuojantis kintamasis bet kuriame individualaus darbo pasiūlyme.