Virtualus pasimatavimas ar AR tatuiruotė: koks skirtumas?

Du įrankiai atrodo panašiai: įkelkite nuotrauką ir uždenkite dizainu arba atidarykite kamerą ir žiūrėkite, kaip tatuiruotė juda su jūsų oda. Jie sprendžia persidengiančias problemas, bet gedimo būdai yra tikrai skirtingi, o teisingas pasirinkimas priklauso nuo to, ką reikia patvirtinti.

Koks skirtumas tarp virtualaus pasimatavimo ir gyvojo AR tatuiruotės peržiūros?

Virtualus pasimatavimas uždeda dizainą ant jūsų įkeltos nejudančios nuotraukos. AR naudoja gyvąjį kameros srautą, kad stebėtų jūsų odą realiuoju laiku, todėl dizainas seka jūsų judesius. Abu sukuria peržiūrą; tik vienas juda su jumis.

Virtualus pasimatavimas yra vieno kadro operacija. Nufotografuojate kūno dalį, kurią tatuiruosite, įkeliate ją, o įrankis sudeda dizainą ant vaizdo — paprastai su perspektyvos korekcija, kad tatuiruotė sektų odos kreivę, o ne gulėtų plokščia. Rezultatas yra statinis vaizdas, kurį galite studijuoti, dalintis ir lyginti su alternatyvomis savo tempu. Wizard.tattoo nuotrauka pagrįstas pasimatavimas naudoja šį metodą, nes nejudantis vaizdas yra tai, ko daugumai žmonių iš tikrųjų reikia sprendimui priimti.

Papildytoji realybė eina toliau. Telefono kamera nuolat nuskaito jūsų odą, stebi orientyrus ir kiekviename kadre iš naujo atvaizduoja tatuiruotę, kad ji išliktų pritvirtinta jums sukant riešą ar judant ranka. Ji atrodo labiau kaip tikra tatuiruotė, nes elgiasi kaip viena. Kaina yra ta, kad AR veikia ant sudėtingo technologijų steko — gylio įvertinimo, paviršiaus sekimo ir gyvojo atvaizdavimo — kuris gali sutrikti, dreiduoti ar nepavykti esant silpnam apšvietimui ar greiti judesiams.

Koncepcinis skirtumas yra tai, kam kiekvienas optimizuotas. Virtualus pasimatavimas yra sprendimo priemonė: nedidelis kruopščiai sukadruotų vaizdų rinkinys, kurį galite lyginti greta. AR yra pojūčių priemonė: nuolatinė peržiūra, leidžianti pajusti, kaip tatuiruotė atrodys judant. Daugumai sprendimų reikia pirmojo; antrasis yra papildymas. Naudingas fonas — Vikipedijos straipsnis apie papildytąją realybę, kuriame pateikiamos pagrindinės technologijų kategorijos.

Tylesnis skirtumas yra tai, ko įrankis reikalauja iš jūsų. Nuotraukos pasimatavimas reikalauja vieno pasiruošimo veiksmo — nufotografuokite geroje šviesoje kūno dalį, kuri jus domina — ir tada visas sprendimas vyksta prie stalo, savo tempu, su tiek palyginimų, kiek norite. AR reikalauja priešingai: laikykite telefoną aukštai, raskite tinkamą kampą, laikykite riešą pakankamai stabiliai, kad sekimas užsifiksuotų, ir priimkite sprendimą realiuoju laiku. Abu yra galiojantys, bet jie tinka skirtingiem temperamentams. Žmonės, mėgstantys apmąstyti, pirmenybę teikia nejudančiam vaizdui; žmonės, mėgstantys eksperimentuoti, pirmenybę teikia gyvajai peržiūrai.

Kuris metodas suteikia realistiškiausią peržiūrą?

AR jaučiasi labiau įtraukiantis judant, bet gerai sukurtas virtualus pasimatavimas paprastai laimi nejudančio vaizdo realizmu, nes gali atvaizduoti dizainą aukštesne raiška su tikslesne perspektyvos korekcija. Kiekvienas metodas turi savo realizmo apibrėžimą.

AR jaučiasi tikras, nes juda. Jūsų smegenys priima tatuiruotę kaip odos dalį, kai ji išgyvena kelias sekundes judėjimo be dreifo. Tas suvokimo triukas yra tikrai naudingas, bet jis taip pat atskiras nuo fotografinio realizmo. Pažvelkite į bet kurią AR tatuiruotės peržiūrą, sustabdytą kaip ekrano nuotrauką, ir paprastai rasite atvaizdavimo kompromisus: žemesnė raiška, griežtesni kraštai, laisvesnė perspektyva. Sistema keičia kokybę į kadrų dažnį, nes turi piešti trisdešimt ar šešiasdešimt kadrų per sekundę telefone.

Virtualus pasimatavimas apverčia tuos apribojimus. Jam reikia atvaizduoti tik vieną kadrą, todėl gali skirti visą kompiuterių biudžetą tam kadrui teisingo gauti. Aukštesnė raiška, geresnis odos tono maišymas ir kruopštesnis perspektyvos iškraipymas aplink išlenkus paviršius. Vertinant linijotūrą, mastą ir vietą konkrečioje kūno dalyje, nejudantis vaizdas natyvine raiška yra griežtesnis testas, ir įrankis, nesugebantis statinėje peržiūroje, nesugebės gyvoje.

Yra ir subtilesnė ašis: dalijimosi galimybė. Nejudantis pasimatavimas yra kažkas, ką galite siųsti draugui, partneriui ar būsimam meistrams antrai nuomonei, nereikalaudami, kad kas nors atsisiųstų programą ar prisijungtų prie vaizdo skambučio. AR yra sunku dalintis, nes patirtis yra kameros srautas; ekrano nuotrauka praranda judesį, kuris ją padarė įtikinamą. Platesnė apžvalga simuliatoriaus programų palyginimų apima tai, kaip sritis vystėsi.

Susijęs aspektas yra privatumas. Nuotraukos pasimatavimas apdoroja vieną jūsų pasirinktą vaizdą; jūs kontroliuojate, kas yra kadre, kaip jis saugomas ir galite jį ištrinti, kai baigsite. AR nuolat nuskaito jūsų kamerą, techniškai skaitydamas daugiau jūsų aplinkos — fono veidus, kambario išplanavimą, kitus identifikuojančius duomenis — nei viena kuriorta nuotrauka. Daugumai žmonių tai nėra problema, bet renkantis tarp produktų verta patikrinti kiekvieno įrankio duomenų tvarkymo politiką prieš suteikiant kameros prieigą.

Kada pakanka nuotraukos pasimatavimo ir kada reikia AR?

Nuotraukos pasimatavimas pakanka beveik visiems sprendimams prieš rezervavimą: dydžiui, vietai, stiliaus tinkamumui ir pagrindinei kompozicijai. AR prideda vertę, kai tatuiruotė apgaubia judantį sąnarį arba kai reikia matyti, kaip ji atrodo iš daugelio kampų, nepastatant kelių nuotraukų.

Statinėms kūno dalims — viršutinei rankai, dilbiui, krūtinei, šlauniai, nugarai — viena gerai apšviesta nuotrauka atsako į beveik kiekvieną klausimą, kurį iš tikrųjų turite prieš rezervavimą. Ar dydis jaučiasi teisingas prieš jūsų kūno kontūrą? Ar vieta sulygiuota su raumens ar kaulo linija? Ar stilius patogiai sėdi šiame odos tone? Tai nejudančio vaizdo klausimai, ir statinis pasimatavimas juos atsako greičiau ir aiškiau nei judantis.

AR tampa naudingas, kai judesys yra dizaino istorijos dalis. Kūrinys, apgaubiantis riešą, braukiantis per alkūnę ar bėgantis šone per šonkaulius, skiriasi, kai sąnarys lenkiamas. Galite tai imituoti su keliomis nuotraukomis statiniame įrankyje, bet tai reikalauja pastangų, ir dauguma žmonių sudaro tik vieną ar dvi. Jei iš tikrųjų reikia pamatyti tatuiruotę per judesio diapazoną — AR uždirba savo sudėtingumą. Priešingu atveju paprastesnis įrankis laimi greičiu ir aiškumu.

Aštresnis klausimas yra tai, ko pasimatavimas visiškai negali. Nei vienas metodas nesimituoja, kaip tikra tatuiruotė gyja, blunka ar nusistovi odoje per metus. Nei vienas neatvaizduoja tekstūrinio skirtumo tarp šviežio rašalo ir odos, kuri jau gyvena su tatuiruote. Tiems klausimams jokia virtuali peržiūra nepakankama; žingsnis yra sekti su fiziniu bandymu naudojant laikinos tatuiruotės bandymo protokolą. Laikina tatuiruotė gyvena ant jūsų kūno savaitę, juda su jumis realiame apšvietime ir atsako į klausimus, kurių jokia peržiūra negali.

Kokie abiejų apribojimai dėl odos tono ir kreivumo?

Abu sunkiai sekasi su tamsesniais odos tonais, nes dažų ir odos kontrastas yra mažesnis, ir abu neveikia esant ekstremaliems kreivumams, pavyzdžiui, pirštams ar ausies nugarėlei, kur paviršius lenkiasi greičiau nei perspektyvos modelis tikisi. Žinant ribas galima tinkamai naudoti bet kurį įrankį.

Odos tono tvarkymas yra vieta, kur pigūs pasimatavimai save atskleidžia. Teisinga peržiūra paima naudotojo tikrą odos toną ir atvaizduoja tatuiruotės kontrastą su juo — juodas rašalas ant šviesios odos atrodo kitaip nei juodas rašalas ant tamsios rudos odos, ir dizaino matomas svoris atitinkamai keičiasi. Įrankiai, tiesiog įklijuojantys dizainą visu nepermatomumu, tai ignoruoja, ir rezultatas yra atvaizdavimas, atrodantis ryškesnis nei tikra tatuiruotė bet kada bus. Imtiniam aprėptimui ieškokite pasimatavimo, leidžiančio įkelti savo nuotrauką, o ne rinktis iš bendrinio odos tono paletės.

Kreivumas yra antrasis apribojimas. Tiek nuotraukos pasimatavimai, tiek AR remiasi odos kreivumo modeliu, kad iškraipytų dizainą ant paviršiaus. Tas modelis gerai veikia ant plačių, lėtų kreivių — išorinė ranka, šlaunis — ir sugriūna ant aštrių. Pirštai, ausys, vidiniai riešai, pėdos šonai: bet kur paviršius lenkiasi greičiau nei algoritmas tikisi, tatuiruotė atrodys uždėta, o ne tatuiruota. Naujausni bendraamžių recenzuojami darbai žurnaluose, tokiuose kaip Scientific Reports apie realiojo laiko paviršiaus sekimą, rodo, koks sudėtingas išlieka nuolatinis paviršiaus rekonstrukcija praktiškai.

Pragmatiškas darbo eiga priima šias ribas. Naudokite pasimatavimą vietoms, kur jis yra sąžiningas — plačios kreivės, plokšti paviršiai, akivaizdžios kūno dalys — ir pereikite prie fizinio testo, kai vieta yra ten, kur algoritmas negali sąžiningai atvaizduoti. Ir jei atėjote čia pirmiausia generuoti dizainą — gilesnis fonas apie kaip veikia AI tatuiruočių generatoriai yra pradžios taškas.

Apšvietimas yra paskutinis neįvertintas kintamasis. Pasimatavimas naudoja apšvietimą jūsų įkeltoje nuotraukoje, todėl su blykste apšviesta patalpos nuotrauka sukurs ryškesnę, plokštesnę peržiūrą nei lango apšvietimo — ir skirtumas svarbus, nes tikros tatuiruotės atrodo kitaip dieninėje šviesoje nei po vonios lempa. AR paveldi apšvietimą ten, kur atsitinkate stovėti, kas yra sąžininga momento atžvilgiu, bet netolygi per sesijas. Paprasta disciplina yra vertinti bet kurią peržiūrą dviem ar trim apšvietimo sąlygomis prieš įsipareigojant, nes kiekviena apšvietimo aplinka paslepia kažką, ką kitos atskleidžia.

Virtualus vs AR: realizmas × įrenginiai × dalinimasis × kaina

papildytoji realybė — Technologija, uždedanti kompiuterio generuotą turinį ant gyvojo tikrojo pasaulio vaizdo per kamerą, todėl virtualūs objektai atrodo pritvirtinti prie fizinių paviršių realiuoju laiku. Tatuiruočių AR ją naudoja odai sekti ir dizainui atvaizduoti, judančiam kartu su kūnu.