Hvordan vite om en tatovering passer deg: en valideringsguide

Det meste av angst kan forebygges. Folk som elsker tatoveringene sine et tiår senere, valgte sjelden raskere enn folk som ikke gjør det — de validerte hardere. En liten protokoll, kjørt over to uker, skiller ideer som holder fra de som falmer med stemningen som skapte dem.

Hvordan bestemmer du om en tatoveringsidé er riktig for deg?

Sit med ideen i minst tretti dager, forhåndsvis den på din egen hud med virtuell prøving, få to betrodde meninger, og sjekk om meningen fortsatt holder i et enkelt språk. Hvis alle fire består, er den sannsynligvis riktig.

Den ærlige testen er ikke om du vil ha tatoveringen i dag. Det er om deg om et år fortsatt vil ha den. Det gapet er vanskelig å føle innenfra, så svaret er å eksternalisere beslutningen i sjekker som ikke er underlagt humøret.

Start med tid. En tatoveringsidé som overlever tretti dager med normalt liv — ikke tretti dager med å være begeistret for den, men tretti dager med hverdagslige tirsdager — har passert det største filteret. De fleste mote-ideer dør i løpet av de første to ukene når sangen, filmen eller bruddet som skapte dem, falmer. Hvis ideen fortsatt er høylytt etter en måned, er det et ekte signal.

Deretter, eksternaliser hvordan den ser ut. Den største enkelt-kilden til post-tatovering-skuffelse er at designet i hodet ditt og designet på kroppen din er ulike størrelser, på ulike steder, i ulike vinkler enn du forestilte deg. Bruk en forhåndsvisning på ditt eget bilde før du booker konsultasjonen. Å se de faktiske proporsjonene på din faktiske underarm — ikke en standardarm i en portefølje — kollapser halvparten av usikkerheten i ett skjermbilde.

Tredje, snakk med to mennesker. Ikke fem — fem blir en komité og fortynner signal med støy. Velg én person som vil fortelle deg sannheten og én som kjenner din estetikk. Hvis begge rykker, hør etter. Hvis én rykker og én nikker, vekt det spesifikke, ikke dommen.

Til slutt, skriv meningen ned i én setning, på et enkelt språk, uten å referere til tatoveringen. Hvis setningen er noe du ville si høyt til en fremmed uten å bli flau, har ideen substans. Hvis den bare fungerer som et bilde og faller fra hverandre når den beskrives, gjør designet arbeid som ideen ikke kan. Forskning om beslutningsangst publisert i Annals of Family Medicine om Decision Regret Scale finner konsekvent at anger korrelerer med hvor hastig beslutningen føltes, ikke med utfallet.

Hvilke tester kan du kjøre før du forplikter deg til permanent blekk?

Tre tester dekker de fleste blinde flekker: en virtuell prøving i full skala på ditt eget bilde, en langvarig midlertidig tatovering båret i en til to uker, og en skriftlig meningssjekk som overlever en ikke-tatoveres leser.

Validering finnes i to smaker — skjermtester og hud-tester — og du vil ha begge. Skjermtester er billige og umiddelbare. Hud-tester er langsomme og virkelige. Å gjøre bare én etterlater et gap.

Skjermtesten er virtuell prøving. Du laster opp et bilde av den kroppsregionen der tatoveringen vil leve, posisjonerer det genererte designet ved størrelsen og vinkelen du ønsker, og ser på det slik du faktisk ser din egen kropp i speilet. Verdien er ikke realismen av gjengivelsen — det er at du plutselig legger merke til at tatoveringen er for lang for innsiden av underarmen din, eller at orienteringen ser fin ut på en porteføljeskulder og merkelig ut på din. For bredere hjelp med å velge selve designet før du kommer til dette steget, se hvordan du velger et design du ikke vil angre på.

Hudtesten er en midlertidig tatovering. Langvarige midlertidige tatoveringer er realistiske nok til at fremmede ikke legger merke til at de ikke er permanente, noe som er nøyaktig egenskapen du vil ha for en to-ukers test. Du vil oppdage ting du ikke kan oppdage på skjerm: hvordan tatoveringen ser ut under fluorescerende lys på jobb, om du er subtilt selvbevisst rundt den i kortermede skjorter, om du glemmer den er der eller hele tiden sjekker. Vår gjennomgang av hvordan du stresser-tester med en midlertidig tatovering dekker timing og hva du bør følge med på.

Meningssjekken er den billigste testen og den som oftest hoppes over. Skriv meningen med tatoveringen i én setning, gi den til en venn som ikke har kontekst, og spør hva de tror den handler om. Hvis gjetningen er i samme nabolag som intensjonen din, er symbolikken lesbar. Hvis de ikke har noen anelse, er det ikke nødvendigvis et problem — men det bør være et bevisst valg fremfor et uhell.

Størrelse er ofte den manglende variabelen i alle tre testene. Folk forestiller seg en tatovering i én størrelse og booker den i en annen. Vår størrelsesrådgiving etter kroppsregion går gjennom matematikken for plassering og hvordan det samme designet leser ved 4 cm kontra 10 cm — som vanligvis er forskjellen mellom et stykke som lander og et som ser fortapt eller overdimensjonert ut.

Hvordan skiller du mellom en mote og en meningsfull idé?

Moter kommer utenfra — en film, et band, en trending stil — og mister sin kraft når den kilden falmer. Meningsfulle ideer kommer fra ditt eget liv og er lesbare for deg selv selv når det kulturelle øyeblikket som omringet dem er borte.

Ikke alle tatoveringer trenger en dyp mening. Mange flotte tatoveringer er rent estetiske, og det er et legitimt valg. Spørsmålet er ikke om tatoveringen har mening, men om kilden til din interesse fortsatt vil eksistere om fem år.

Den enkleste mode-detektoren er kildestesten. Spør: hvor kom denne ideen fra? Hvis det ærlige svaret er en TV-serie du så forrige måned, en artist som har et øyeblikk, eller en trend på en feed, diskvalifiserer ikke det ideen — men det betyr at ideen låner energi fra noe eksternt. Testen er om ideen overlever når kilden mister varme. Hvis du oppdaget Sailor Jerry i fjor og fortsatt vil ha en Sailor Jerry-tatovering i år etter at nyhetens interesse ebbet ut, er det et annet signal enn å ville ha én samme uken som du oppdaget ham.

Meningsfulle ideer har en tendens til å gå forut for ønsket om å tatovere dem. De sitter allerede i livet ditt — en person, et sted, en frase, en disiplin — og tatoveringen er et kjøretøy for å markere noe som allerede var der. Tatoveringen introduserte ikke meningen; den minnes den.

En nyttig teknikk er femårstesten. Forestill deg deg selv om fem år, i en annen jobb, en annen by, rundt andre mennesker. Vil du fortsatt gjenkjenne denne tatoveringen som din? Vil fremtidig-deg forklare den med den samme hengivenhet? Du trenger ikke et garantert ja — ingen kjenner fremtiden — men du trenger at det er plausibelt. Hvis du ikke kan konstruere et fremtidig scenario der tatoveringen fortsatt passer, er det et ekte signal.

Det siste filteret er flauhetrevisjon. Se på enhver trådtråd om tatoveringsangst og mønsteret er tydelig: det meste av angret handler ikke om kvalitet, det handler om mening som ikke aldret godt. Trending mikrostiler, ironiske utsagn og stykker designet primært for reaksjon på sosiale medier er overrepresentert i angreshistorier. Et stykke designet for deg å leve med — ikke for et publikum å reagere på — er mer holdbart.

Når bør du utsette eller tenke nytt om en tatoveringsbeslutning?

Utsett hvis ideen er under tretti dager gammel, hvis du er i en akutt følelsesmessig tilstand, hvis du ikke kan artikulere meningen uten å referere til designet, eller hvis begge de betrodde meningene dine nølte. Ingen av disse betyr aldri; de betyr ikke ennå.

Utsettelse er ikke det samme som kansellering. De fleste tatoveringer utsatt med tre til seks måneder ender opp som enten den samme tatoveringen utført med mer selvtillit, eller en merkbart bedre versjon av den opprinnelige ideen. Nesten ingen blir dårligere av ventetiden.

Det tydeligste utsettelsessignalet er akutt følelsesmessig tilstand. Tatoveringer valgt under sorg, etter et brudd, umiddelbart etter en stor livsomveltning, eller i de første ukene av et nytt forhold er overrepresentert i angredata. Følelsen er ekte og ønsket om å markere den er legitimt — men følelsen vil ikke være på denne intensiteten om tre måneder, og tatoveringen vil. Hvis du fortsatt kan artikulere hvorfor du vil ha tatoveringen om tre måneder fra nå, har du svaret. Hvis du ikke kan, var tatoveringen en mestringsstrategi heller enn en minnemarkering.

Det andre signalet er press. Hvis du får tatoveringen fordi en partner, en venn eller en gruppe forventer det, utsett. Tatoveringer valgt under sosialt press eldes dårligst i noen kategori. Tatoveringen vil overleve forholdet som produserte presset i en ikke-ubetydelig andel av tilfellene, og du vil bære den uten den opprinnelige konteksten.

Det tredje signalet er det vi kaller pre-blekk-angst — den spesifikke knuten av tvil som dukker opp i dagene før en avtale. En liten mengde er normal og betyr at du tar beslutningen på alvor. En stor mengde du ikke kan spore til en spesifikk bekymring er kroppen din som forteller deg at valideringsarbeidet ikke er ferdig. Pause, kjør testene igjen, og book når angsten har løst seg til enten tillit eller en spesifikk, løsbar bekymring.

Det fjerde signalet er beskrivelsestesten som feiler. Hvis du ikke kan beskrive hva tatoveringen er ment å bety uten å peke på designet, gjør designet alt arbeidet — og du satser på at designet alene holder i tiår. Noen ganger er det greit, men sørg for at det er et bevisst valg fremfor en mening du aldri landet ordentlig.

Utsettelse er billig. Tatoveringen koster det samme om seks måneder. Tatøren vil fortsatt være der. Det eneste som endrer seg er at versjonen av designet du til slutt bærer, vil være den du faktisk ønsket.

Valideringsmatrise: virtuell prøving × midlertidig test × meningsvurdering

pre-blekk-angst — Den spesifikke klyngen av tvil, betenkeligheter og siste-minutt-nøling som dukker opp i dagene og timene før en tatoveringsavtale. En liten mengde gjenspeiler sunn alvor om en permanent beslutning; en stor eller ufokusert mengde er et signal om at valideringsarbeidet er ufullstendig og at avtalen bør utsettes fremfor å gjennomtvinges.