Hvordan designe en tatovering med KI: en komplett guide — wizard.tattoo

Du trenger ikke lenger velge mellom et flash-ark noen andre tegnet og en dyr tilpasset bestilling du ikke kan forhåndsvise. KI legger et tredje alternativ på bordet: beskriv tatoveringen du har i hodet og se den bli til original kunst på sekunder — og gjenta så til den umiskjennelig er din.

Hvordan KI-tatoveringsgenerering faktisk fungerer

Du skriver en beskrivelse av det du vil ha. Modellen tolker ordene dine — motiv, stemning, komposisjon, detaljnivå — og gjengir original kunst som aldri har eksistert før. Den henter ikke et arkivbilde eller kopierer noen andres flash; hvert resultat genereres for din ledetekst.

Den praktiske konsekvensen er at utforskning blir gratis. Å prøve en tiende retning koster det samme som den første: noen sekunder. Det endrer hele økonomien i å bestemme seg for en tatovering, fordi den dyre delen alltid har vært å ikke kunne se ideen før den er på kroppen din.

Skrive en ledetekst som treffer

Navngi motivet først, så stilen, så detaljene — i den rekkefølgen. «En trane, fine-line, single needle, negativt rom, ingen skyggelegging» gir modellen langt mer å jobbe med enn «en kul fugletatovering».

Vær konkret om det som betyr noe for deg og taus om det som ikke gjør det. Hvis strekarbeidet er poenget, si det. Hvis du bryr deg om symmetri, tetthet eller tomt rom, navngi det. Referer til en kunsttradisjon eller et medium når du kan — tresnitt, etsing, akvarell, blackwork — fordi de ordene bærer en hel visuell grammatikk modellen allerede forstår.

Velge en stil

Stilen styrer hele resultatet mer enn noen enkelt detalj. Den samme ideen i blackwork kontra akvarell gir to helt forskjellige tatoveringer, ikke to versjoner av én.

Generer det samme motivet i to eller tre stiler før du dømmer noen av dem. Det er den raskeste måten å oppdage at ideen du trodde du ville ha i fine-line faktisk er sterkere i neo-traditional — en erkjennelse som er billig å få på skjermen og svært dyr å få i stolen.

Feil som stille ødelegger et design

Den vanligste er å dømme det første resultatet. Den første genereringen er et utgangspunkt, ikke en dom; endre én ting om gangen så du lærer hva hvert ord gjør.

Den andre er å overfylle ledeteksten til modellen ikke kan skille ut hva som er viktig. Den tredje er å hoppe over validering helt — forelske seg i et design på skjermen og aldri sjekke det i virkelig størrelse, på ekte hud, på stedet der det faktisk skal leve. Generering er bare halve jobben; den andre halvdelen er å sørge for at den permanente beslutningen er den siste du tar, ikke den første.