Matematika tetovaže: Površina, čas in stroški razloženi

Cene tetovaž so videti skrivnostne, dokler ne vidite matematike, ki stoji za njimi. Gre pretežno za kvadratne centimetre, pomnoežene z urami in urno postavko, pri čemer zahtevnost in umestitev ukrivita krivuljo. Ko znate oceniti vsako spremenljivko, končno število preneha biti presenečenje.

Kako se cena tetovaže izračuna iz površine in zahtevnosti?

Tetovaže se zaračunajo kot ure, pomnožene z umetnikovo urno postavko, pri čemer površina poganja, kako dolgo kos traja. Zahtevnost — gostota detajlov, pakiranje barve, fine line — pomnoži ure, ne postavke. Večji ali gostejši kos požre več časa na stolu.

Najjasnejši način za razmišljanje o cenah je kot o volumetričnem problemu. Koža je površina, črnilo je material in umetnikov čas je ozko grlo. Večja površina traja dlje za zapolnitev. Gostejši dizajn — zapakirano senčenje, zapleten ornament, mikro-realizem — traja dlje na kvadratni centimeter kot redek. Osnovna enota je čas, in skoraj vse ostalo je množitelj nad njim.

Zahtevnost je spremenljivka, ki ljudi preseneti. Dve tetovaži pri enakih dimenzijah se lahko razlikujeta za faktor tri v urah: čist fine line žerjav gre hitro, medtem ko barvno zapakirana neo-traditional vrtnica pri enaki velikosti zahteva plaskanje, mešanje in nasičenostne prehode, ki jih žerjav nikoli ne potrebuje. Detajl prav tako poveča vsak odklon; tesno linijsko delo zahteva počasnejše, bolj stabilno delo in skrbnejše odmore. Umestitev je tretja poluga — rebra, roke in stopala se tatovira počasneje kot zunanja nadlaket ali stegna, ker je koža bolj občutljiva in umetnik dela v krajših odsekih. Vodič o tem, kako velikost poganja stroške, podrobneje pokriva interakcijo velikost-umestitev.

Kar to pomeni v praksi: ne sidrite se na ceno za kos, ne da bi razumeli čas v njej. Fiksno število je le ocena ur, ki jo je umetnik naredil v svoji glavi. Če spremenite dizajn — dodate transparent, dodate ozadje, preidete od sive na barvno — se čas spremeni in cena bo sledila.

Stran postavke enačbe je pretežno funkcija umetnikove izkušnje, mesta, v katerem dela, in specialnosti, po kateri je znan. Nov vajenec na manjšem trgu lahko zaračuna devetdeset evrov na uro; izkušen umetnik z enoletno čakalno vrsto v večjem mestu lahko zaračuna tristo in to je v primerjavi s povpraševanjem ugodna cena. Specialnost šteje — mikro-realizem in obsežna barvna dela oba ukazujeta premije, ker je dela redko. Nič od tega ne pomeni, da cenejši umetnik naredi slabšo tetovažo; pomeni, da je postavka tržni signal, ne ocena kakovosti. Najprej preverite portfelj in pustite, da cena sledi.

Kdaj umetniki zaračunajo po urah in kdaj po kosu?

Urna cena je pogosta za srednje do velika naročniška dela, kjer umetnik ne more natančno vnaprej napovedati ur. Cena za kos ali pavšal je tipična za majhne tetovaže, flash in walk-in stranke, kjer je obseg fiksiran in čas znan.

Urne postavke so panožni standard za izvirna naročniška dela, ker umetnik v bistvu prodaja čas. Navedejo razpon — tri do štiri ure, ali dve do tri seje — in zaračunajo, kar je stol dejansko porabil. Prednost je poštenost na obeh straneh: stranka, ki želi več dotikov, jih dobi brez ponovnega pogajanja, in umetnik ni kaznovan za skrbno delo na zahtevnem kosu. Slabost je, da je končni strošek resnično negotov, dokler seja ni končana.

Pavšalne cene bolje delujejo za majhne, dobro definirane kose. Dvoinčni flash dizajn brez prilagajanja stranke ima znan časovni strošek, in fiksno število je preprostejše kot sledenje uri. Studii z visokim volumnom walk-in strank imajo pogosto objavljeno minimalno ceno — petdeset do stopetdeset evrov odvisno od mesta — ki pokriva pripravo, sterilizacijo in umetnikov minimalni čas celo za majhno tetovažo. Koristna osnova za tipična urna nadomestila v panogi je objavljena v podatkih Urada za statistiko dela za delavce v osebni negi, ki so osnova za mnoge odločitve studijskih cen.

Tiha pomembna podrobnost je polog. Večina umetnikov zahteva nepovratni polog, navadno petdeset do dvesto evrov, ki zaklene termin in se odšteje od končnega računa. Ni dodaten strošek; je umetnikova zaščita pred zadnjeminutnimi odpovedi. Vedno potrdite, ali se polog nanaša na prvo sejo, zadnjo sejo, ali se porabi kot čas risanja preden se sploh usedete. Za širši kontekst načrtovanja oglejte si kako vključiti stroške v vaš načrt.

Kako dolgo tipično traja tetovaža glede na velikost in detajle?

Majhna enostavna tetovaža traja eno do dve uri. Kos velikosti dlani z detajli traja tri do pet ur. Pol rokava traja osem do petnajst ur v več sejah, polni hrbet pa trideset do osemdeset ur v enem letu ali dlje.

Čas narašča nelinearno s površino, ker toleranca kože, nasičenost črnila in umetnikova lastna utrujenost omejijo koristno sejo na okrog štiri do šest ur. Večja dela niso ena dolga seja; so vrsta sej z odmori za celjenje. Načrtovanje tega je del proračuna — ne plačujete za en obisk pri stolu, temveč za razpored.

Detajli krivuljo še bolj ukrivijo. Enostavna linijska risba velikosti igrajoče karte se lahko konča v devetdeset minutah. Enake dimenzije, zapolnjene z dotworkom, mikro-realizmom ali nasičeno barvo, lahko trajajo pet ur, ker je vsak kvadratni centimeter ločena majhna uganка senčenja, gradienta ali teksture. Realizem in portretna dela so posebej draga v času, ker umetnik nenehno stopa nazaj, vrednoti tone in popravlja. Prvič v tatoo studiu? Posebej preberite o tem, kako čas vpliva na bolečino preden se zavežete dolgi seji, saj je vzdržljivost resnična omejitev.

Nekatera osnovna pravila pomagajo. Črno-siva je hitrejša od barvne. Slogi z izrazitimi obrisi so hitrejši od slogov z zapolnitvami. Ročno vbijanje je bistveno počasnejše na kvadratni centimeter kot strojno delo. In veliki kosi skoraj vedno razkrijejo dodaten čas, ko se začnejo — hrbtni kos, ocenjen na trideset ur, pogosto konča pri petdesetih, ker se med delom pokažejo detajli, ki v prvotni skici niso bili vidni. Če se pavšalna cena za velik kos sliši prepočiščena, verjetno je.

Čas celjenja je del razporeda, ki ga ljudje pozabijo. Po dolgi seji tetovaža potrebuje dva do štiri tedne za usedanje, preden se znova usedete za isti kos, in včasih dlje, če je področje občutljivo. To pomeni, da projekt z več sejami redko traja mesec dni; šest do dvanajst mesecev v kalendarjem je bolj iskreno. Načrtujte glede na vaše življenje — poroke, izleti na morje, fitnes cilji — ker je razpored enako pomemben kot ure.

Kako sestavite pošten proračun za tetovažo?

Ocenite ure na visokem koncu umetnikovega razpona, pomnožite z urno postavko, dodajte petnajst do dvajset odstotkov za revizije in prekoračitve, nato dodajte napitnino petnajst do petindvajset odstotkov. Materiali za nego so majhna, a realna postavka.

Začnite z umetnikovo objavljeno urno postavko ali vprašajte neposredno — večina jo bo delila pred rezervacijo. Pomnožite z najboljšo oceno ur in nagibajte k višjemu. Če rečejo štiri do šest ur, upoštevajte šest. Tetovaže skoraj nikoli ne pridejo pod oceno; prekoračijo, ko umetnik vidi kaj vrednega izpiliti ali ko stranka potrebuje dodaten odmor. Nato dodajte rezervo petnajst do dvajset odstotkov povrh za revizije, prekoračitve in popravke pri drugi seji.

Druga postavka, ki jo ljudje pozabijo, je napitnina. V Združenih državah je standardna napitnina tatoo umetniku petnajst do petindvajset odstotkov skupne cene, in gre neposredno umetniku in ne studiu. Štirivna seja pri stopetdeset evrih na uro z dvajsetodstotno napitnino je sto dvajset evrov povrh šeststo osnovne cene, in vljudna poteza je, da to upoštevate od začetka. Zunaj ZDA se norme razlikujejo — Evropa daje manj napitnin, pogosto fiksni simbol — toda povsod upoštevajte neko nenično napitnino. Viri za aktivne umetnike pri Tattoodu so koristen preverilnik, koliko vaš lokalni trg dejansko plača.

Nazadnje upoštevajte drobnarije. Mazila za nego, obliži second-skin, občutljiva sončna zaščita in svež bombažni t-shirt za spanje vse stanejo pravi denar v mesecu celjenja. Nobeno ni veliko, toda razlika med čistim celjenjem in frustriranim popravkom. Za prvič v tatoo studiu zlasti je pameten korak, da prvič ocenite stroške za petdeset do sto evrov višje za materiale. In upoštevajte popravek pri šest tednov, če ga umetnik ponuja; nekateri ga vključijo brezplačno, drugi zaračunajo pol cene, in v vsakem primeru je vredno vedeti pred tem, ko porabite za glavno delo.

Površina × ure × cena (majhna/srednja/pol rokava/hrbet)

urna postavka — Cena na uro, ki jo tatoo umetnik zaračuna za čas na stolu, ki se navadno giblje od sto do tristo evrov odvisno od izkušenj, mesta in specialnosti sloga. Je prevladujoča spremenljivka v kateri koli ponudbi za naročniško delo.