Kako znati hoće li vam tetovaža odgovarati: vodič

Najveći deo kajanja je sprečiv. Oni koji su zadovoljni tetovažama deceniju kasnije retko su birali brže od onih koji nisu — ali su proveravali temeljitije. Mali protokol, sproveden tokom dve nedelje, odvaja ideje koje opstaju od onih koje blede zajedno s raspoloženjem koje ih je stvorilo.

Kako odlučiti da li je ideja za tetovažu prava za vas?

Živite s idejom najmanje trideset dana, pregledajte je na sopstvenoj koži uz virtuelno isprobavanje, zatražite dva pouzdana mišljenja i proverite da li značenje i dalje stoji iskazano jednostavnim rečima. Ako sva četiri testa prođu, ideja je verovatno prava.

Pravi test nije da li danas želite tu tetovažu. Pravi test je da li će je verzija vas za godinu dana i dalje željeti. Tu razliku je teško osetiti iznutra, pa je odgovor eksternalizovati odluku u provere koje nisu podložne raspoloženju.

Počnite s vremenom. Ideja za tetovažu koja preživi trideset dana normalnog života — ne trideset dana uzbuđenja, nego trideset običnih utoraka — prošla je najveći filter. Većina prolaznih ideja umre u prvih dve nedelje, čim pesma, film ili raskid koji su ih rodili postepeno izbljede. Ako ideja ostaje glasna posle mesec dana, to je pravi signal.

Zatim eksternalizujte kako izgleda. Najveći izvor razočaranja posle tetovaže je što dizajn u glavi i dizajn na telu imaju drugačije razmere, nalaze se na drugom mestu i pod drugim uglom nego što ste zamislili. Koristite pregled na sopstvenoj fotografiji pre nego što zakažete konsultaciju. Kada vidite stvarne proporcije na sopstvenom podlaktici — a ne na zalihnoj ruci iz portfolija — polovina neizvesnosti nestaje u jednom pogledu.

Treće, razgovarajte s dve osobe. Ne pet — pet postaje komitet koji razblaži signal šumom. Izaberite jednu osobu koja će vam reći istinu i jednu koja poznaje vaš estetski ukus. Ako se obje namrše, slušajte. Ako se jedna namrši a druga klimne, vagajte specifičnosti, ne zaključak.

Na kraju, zapišite značenje u jednoj rečenici, jednostavnim jezikom, bez pozivanja na sam dizajn. Ako je rečenica nešto što biste rekli strancu bez imalo stida, ideja ima supstancu. Ako funkcioniše samo kao slika i raspada se čim se opiše rečima, dizajn obavlja posao koji ideja ne može. Istraživanja o žaljenju zbog odluka objavljenih u časopisu Annals of Family Medicine dosledno pokazuju da žaljenje korelira s tim koliko je odluka izgledala nagla, a ne s ishodom.

Koje testove možete sprovesti pre nego što se odlučite za trajno mastilo?

Tri testa pokrivaju većinu slepih tačaka: virtuelno isprobavanje u punoj veličini na sopstvenoj fotografiji, dugotrajna privremena tetovaža nošena nedelju do dve, i pisana provera značenja koja preživi čitanje osobe koja nema tetovaže.

Provera dolazi u dve varijante — testovi na ekranu i testovi na koži — i potrebne su vam obe. Testovi na ekranu su jeftini i trenutni. Testovi na koži su spori i realni. Ako radite samo jednu vrstu, ostavljate prazninu.

Test na ekranu je virtuelno isprobavanje. Postavljate fotografiju dela tela na kome će tetovaža biti, pozicionirate generisani dizajn u željenim razmerama i uglu i gledate ga onako kako zaista vidite sopstveno telo u ogledalu. Vrednost nije realizam prikaza — vrednost je u tome što odjednom primetite da je tetovaža preduga za unutrašnju stranu podlaktice, ili da orijentacija izgleda dobro na ramenu iz portfolija, ali čudno na vašem. Za širu pomoć pri odabiru dizajna pre nego što dođete do ovog koraka, pogledajte kako da izaberete dizajn s kojim se nećete kajati.

Test na koži je privremena tetovaža. Dugotrajne privremene tetovaže su dovoljno realistične da ih stranci ne prepoznaju kao lažne, što je tačno ona osobina koja vam treba za dvonedeljni test. Uočićete stvari koje ekran ne može da pokaže: kako tetovaža izgleda pod fluorescentnim svetlom na poslu, da li se podsvesno stidite sa kratkim rukavima, da li zaboravljate da je imate ili je stalno proveravate. Naš vodič kroz stres-test s privremenom tetovažom pokriva vremenski raspored i šta treba pratiti.

Provera značenja je najjeftiniji test i onaj koji se najčešće preskače. Zapišite značenje tetovaže u jednoj rečenici, dajte je prijatelju koji nema kontekst i pitajte ga za šta misli da se radi. Ako je njegov odgovor u istom susedstvu kao vaša namera, simbolika je čitljiva. Ako nema pojma, to ne mora biti problem — ali mora biti svesni izbor, a ne nesrećan slučaj.

Veličina je često varijabla koja nedostaje u sva tri testa. Ljudi zamišljaju tetovažu u jednoj veličini, a naruče je u drugoj. Naš savet o veličini po telesnom delu prolazi kroz matematiku pozicioniranja i to kako isti dizajn izgleda na 4 cm u poređenju s 10 cm — što je obično razlika između rada koji pogađa i onog koji izgleda izgubljen ili prevelik.

Kako razlikovati prolaznu modu od smislene ideje?

Prolazne mode dolaze spolja — iz filma, benda, trenda — i gube naboj čim izvor izbljedi. Smislene ideje dolaze iz vašeg sopstvenog života i ostaju čitljive i kad kulturni trenutak koji ih je okruživao nestane.

Nije svakoj tetovaži potrebno duboko značenje. Mnoge sjajne tetovaže su isključivo estetske, i to je legitiman izbor. Pitanje nije da li tetovaža ima značenje, već da li će izvor vašeg interesovanja postojati za pet godina.

Najjednostavniji detektor prolaznih ideja je test izvora. Pitajte se: odakle je ova ideja došla? Ako je iskren odgovor serija koju ste gledali prošlog meseca, umetnik koji je u modi, ili trend na feedu — to ne diskvalifikuje ideju, ali znači da ideja posuđuje energiju od nečeg spoljašnjeg. Test je da li ideja preživi gubitak topline izvora. Ako ste Sailor Jerryja otkrili prošle godine i i ove godine, pošto je novost prošla, i dalje želite tu tetovažu, to je drugačiji signal nego da je želite iste nedelje kad ste ga otkrili.

Smislene ideje obično prethode porudivu tetovaže. Već sede u vašem životu — osoba, mesto, fraza, disciplina — i tetovaža je vozilo za obeležavanje nečega što je već tamo. Tetovaža nije uvela značenje; ona to značenje pamti.

Korisna tehnika je test pet godina. Zamislite sebe za pet godina, u drugom poslu, u drugom gradu, okruženi drugim ljudima. Da li biste i tada prepoznali tu tetovažu kao svoju? Da li biste je budući-vi objašnjavali s istom nežnošću? Ne trebate zagarantovan odgovor „da“ — niko ne zna budućnost — ali mora biti izvodivo. Ako ne možete konstruisati budući scenario u kome tetovaža i dalje odgovara, to je pravi signal.

Poslednji filter je revizija srama. Pogledajte bilo koji thread s kajanijima zbog tetovaže i obrazac je jasan: većina žaljenja nije zbog kvaliteta, nego zbog značenja koje nije starilo dobro. Tetovaže koje su u trendu, ironične izjave i radovi dizajnirani primarno za reakcije na društvenim mrežama prenaglašeno su zastupljeni u pričama o kajanju. Rad napravljen da vi živite s njim — a ne da publika reaguje na njeg — dugotrajniji je.

Kada odložiti ili preispitati odluku o tetovaži?

Odložite ako je ideja mlađa od trideset dana, ako ste u akutnom emocionalnom stanju, ako ne možete artikulisati značenje bez pozivanja na dizajn, ili ako su se obe vaše pouzdane recenzije oklevale. Ništa od toga ne znači nikad; znači još nije vreme.

Odlaganje nije isto što i otkazivanje. Većina tetovaža odloženih za tri do šest meseci na kraju ispadne ili ista tetovaža izvedena sigurnije, ili primetno bolja verzija originalne ideje. Gotovo ni jedna nije lošija zbog čekanja.

Najjasniji signal za odlaganje je akutno emocionalno stanje. Tetovaže odabrane u tuzi, za vreme raskida, neposredno posle velikog životnog potresa ili u prvim nedeljama nove veze prenaglašeno su zastupljene u podacima o kajanju. Emocija je realna i želja da je obeležite je legitimna — ali emocija neće biti ovakvog intenziteta za tri meseca, a tetovaža hoće. Ako za tri meseca i dalje možete jasno artikulisati zašto je želite, imate odgovor. Ako ne možete, tetovaža je bila mehanizam suočavanja, a ne komemoracija.

Drugi signal je pritisak. Ako uzimate tetovažu jer partner, prijatelj ili grupa to od vas očekuje, odložite. Tetovaže odabrane pod društvenim pritiskom stare najlošije od svih kategorija. Tetovaža će nadživeti vezu koja je rodila pritisak u ne malom broju slučajeva, i nosite je ćete bez originalnog konteksta.

Treći signal je ono što nazivamo predinkastičnom anksioznošću — specifičan čvor sumnje koji se pojavljuje u danima pre termina. Mali nivo je normalan i znači da ozbiljno shvatate odluku. Veliki nivo koji ne možete da svedete na konkretnu brigu govori vam da je posao validacije nezavršen. Pauzirajte, ponovo sprovedite testove i zakaite kad se anksioznost razreši ili u sigurnost ili u konkretnu, rešivu brigu.

Četvrti signal je neuspeo test opisa. Ako ne možete opisati šta tetovaža treba da znači bez pokazivanja na dizajn, dizajn obavlja sav posao — i kladite se da će sam dizajn izdržati decenije. Ponekad je to u redu, ali pobrinite se da bude svesni izbor, a ne značenje koje nikad niste potpuno zakačili.

Odlaganje je jeftino. Tetovaža košta isto za šest meseci. Umetnik će i dalje biti tu. Jedina stvar koja se menja je to što će verzija dizajna koju na kraju nosite biti ona koju zaista i želite.

Matrica validacije: virtuelno isprobavanje × privremeni test × povratna informacija

predinkastična anksioznost — Specifičan skup sumnji, dvoumljenja i oklijevanja u poslenji tren koji se javlja u danima i satima pre termina za tetovažu. Mali nivo odražava zdravu ozbiljnost prema trajnoj odluci; veliki ili neusredsređen nivo signal je da posao validacije nije završen i da termin treba pomeriti, a ne gurnuti kroz njega.