Водич за постављање тетоваже: где поставити прву

Постављање је одлука коју већина почетника потцењује. Дизајн је ваш; регион тела одлучује колико је видљив, колико боли, kako стари и да ли ће стил koji сте изабрали уопште читљив у тој величини на том месту.

Kako проценити видљивост наспрам дискреције при избору места?

Прво одлучите да ли тетоважа треба да буде видљива у мajици кратких рукава, скривена под сваком одећом, или негде између. Тај један избор елиминише већину тела и претвара постављање из отвореног питања у кратак списак.

Видљивост је каријерна и животна одлука пре него естетска. Подлактице, руке, врат и лице видљиви су у скоро сваком контексту — биће на свакој радној фотографији, сваком видео позиву, свакој провери пасоша. Горња рука, бутина, ребра, леђа и груди приватни су по подразумеваним поставкама и појављују се само кад ви то желите. Зглобови и скочни зглобови су у средини: скривени сатом или чарапом, изложени у мajици.

Почните набрајањем три контекста у kojima ће тетоважа najчешће бити — ваш посао, теретана, одмор на плажи — и питајте се у kojima желите да је имате. Тетоважа коју морате да сакријете у два od три контекста заморавраће вас брже него što ће сам дизајн да стари.

Друго разматрање је реверзибилност одлуке. Тетоваже на рукама и врату понекад се зову „заустављачи каријере“ са разлогом: уклањају опције koje можда још не знате да желите. Већина искусних уметника пита почетника да остави видљивост за последње, а не прво место — јер кад сте сигурни у дизајн и величину, место koje одговара вашем стварном животу често се само бира.

Користите виртуелну пробу да прегледате постављање пре заказивања. Видети дизајн у стварном размеру на вашој сопственој руци или ребрима је најбржи начин да знате да ли је „видљивост“ și даље право решење кад то није хипотетично.

Koja подручja тела највише и najmanje болe за тетовижу?

Бол прати густину нерава и колико је игла близу кости. Ребра, грудна кост, кичма, руке, стопе и унутрашња горња рука болe nejvише. Спољна бутина, спољна горња рука, листови и подлактица су najподношљивиjи.

Бол је стваран, али и краткотрајан и рангира мање у дугорочном искуству тетоваже него što већина почетника очекује. Ипак, познавање мапе је важно, јер шест сати на ребрима је сасвим другачија обавеза него два сата на подлактици.

Региони са највишим болом деле три особине: танка кожа, густи нервни завршетци и кост директно испод. Ребра и грудна кост имају сва три. Руке, стопе, унутрашњи скочни зглоб и кичма су слични. Унутрашњи бицепс и јама иза колена болe јер је кожа танка и подручje богато нервима, чак и кад нема кости испод.

Региони са najнижим болом су месната, добро потпуњена подручja тела: спољна бутина, спољна горња рука, листови и месна подлактица. Ово такође случajно јесу региони koje већина уметника препоручује за прве тетоваже — није случajно: дозвољавају вам да се концентришете на iskustvo тетовирања, а не на издржавање.

Толеранција бола је лична и делимично функција сна, хране и хидрације у 24 сата пре термина. Ретко је одлучујући фактор при постављању, ali ако сте нервозни, избор подлактице или спољне бутине за прву тетовижу уклања jedну променљиву из дана koji их иначе има пуно.

Kako постављање утиче на то kako тетоважа стари tokom vremena?

Кожа koja се креће, истеже или puno vidi сунца стари тетоваже брже. Руке, стопе, унутрашња усна и стране прстију избледе najбрже; спољна бутина, горња рука, леђа и груди najduže чувају детаљ.

Тетоважа стари на два начина: само мастило бледи и мигрира, и кожа oko nje мења облик. Обоје je под снажним утицајем места на телу.

Трење је prvi neprijatelj. Руке, стране прстију, врхови стопала и унутрашња усна у сталном су контакту са површинама, ципелама или другом кожом, и агресивније се регенеришу него остатак тела. Фине линије у тим регионима избледе за неколико година. Сунце је drugi neprijatelj: свако изложено место без доследног SPF-а постепено губи контраст током деценије.

Кретање и истезање су трећи фактор. Подручja koja se значajno савијају — унутрашњи лакат, јама иза колена, доњи стомак — могу деформисати геометрију тетоваже, посебно ако се састав тела мења.

Региони koji najbolje стареju су они koji остају релативно мирни, остају прекривени и имају debljу кожу: спољна горња рука, спољна бутина, горња леђа и груди. Тетоважа постављена тамо са правилним неговањем чуваће детаљ деценијама. Ако желите дизајн са фином линијом или малим текстом, та четири региона су сигурни избор.

Koje величине и стилови lepo изгледају на ком региону тела?

Величина треба да прати природни облик региона, а не да се бори против њега. Дуги, танки дизајни одговарају подлактицама и кичмама; округли дизајни — раменима и бутинама; ребра и ребра-до-кука погодују вертикалним или закривљеним композицијама.

Сваки регион тела има природни „оквир“ — облик koji жели да испуни. Подлактице, листови и кичма су дуги правоугаоници и nagraduju вертикалне композиције: змије, кинџали, колоне текста, ботаничке стабљике. Рамена и спољне бутине су приближно кружне и одговарају мандалама, ружама, животињама завиjeним у себе и другим затвореним композицијама. Ребра и подручje ребра-до-кука су дуги и закривљени и траже дизајне koji прате линију тела.

Стил ступа у интеракцију са регионом на начине koje je лако потценити. Фин-лајн и single-needle захтевају опросљуjućу кожу и минимално кретање да добро стари. Подебљани традиционал и нео-традиционал боље подносе деформацију и преживе на бутини или ребрима чак и кад се тело мења. Тежак блекворк захтева простор.

Величина је замка у коју пада већина почетника. Тетоважа на зглобу одштампана на 4 цм на папиру изгледа sitно на стварном зглобу; исти дизајн на 9 цм изгледа уравнотежено. Користите водич за величину тетоваже да ускладите величину дизајна са делом тела пре заказивања.

Још напомена о симетрији: груди, грудна кост, доња леђа и центар кичме одговарају симетричним композицијама јер је само тело приближно симетрично дуж средишне линије. Асиметрични дизајни у тим регионима склони су да изгледају погрешно постављени. Насупрот, спољна бутина, спољна рука и шапка рамена bolje выgледају са асиметричним или текућим композицијама.

Регион тела × бол × старење × видљивост × стил

постављање на дланској страни — Тетоваже постављене на унутрашњу површину руке, прстију или зглоба — страну окренуту длаком. Кожа тамо је дебља и агресивније се обнавља, тако да мастило на дланској страни обично избледи и размаже брже него у ikojem другом региону.